КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М. за участі:

секретаря судового засідання ? Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягається до відповідальності ? ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18.01.2019, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 18.01.2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 05 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням особа, яка притягається до відповідальності ? ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18.01.2019 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що по-перше, станом на дату складання Акту перевірки директором і посадовою особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та звітності була ОСОБА_2 , однак протокол з невідомих причин складено на апелянта, тоді як у період вказаний у Акті він не перебував з ТОВ "МОНТАЖ-ІНЖИНІРИНГ" в трудових відносинах; по-друге, на підставі розгляду скарги ТОВ "МОНТАЖ-ІНЖИНІРИНГ" в адміністративному порядку на податкове повідомлення-рішення, ДФС України його було скасовано, а отже відсутня первинна підстава складання Акту; по-третє, протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності ОСОБА_1 та ним не підписаний.

Також ОСОБА_1 в додаток до апеляційної скарги додає клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого вказує, що він не був присутнім при прийнятті судом першої інстанції оскаржуваного наразі рішення, оскільки судова повістка йому надійшла вже після того як відбувся судовий розгляд справи, а про прийняте судом рішення він дізнався з ЄДРСР 04.02.2019. Також вказує, що апеляційну скаргу ним подано 08.02.2019, тобто через чотири дні після того як йому стало відомо про прийняте судом рішення, однак постановою Київського апеляційного суду від 12.03.2019 його апеляційну скаргу було повернуто у зв?язку з відсутністю клопотання про поновлення пропущеного строку на її подачу.

Як встановлено судом першої інстанції, 19.10.2018 виявлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Монтаж-Інжиніринг» за місцем роботи за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, буд . 18-Б, кв . (оф) 3, допустив порушення порядку ведення податкового обліку, що призвело до завищення за серпень 2018 року суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 19 800, 00 грн., за що передбачено адміністративну відповідальність згідно з ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Першочергово судом вирішено клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

Так, згідно змісту оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило (а.с. 23).

Натомість, матеріалами справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи щодо нього.

Зокрема, матеріали справи містять судову повістку, сформовану 15.01.2019 про виклик керівника ТОВ "МОНТАЖ-ІНЖИНІРИНГ" ОСОБА_1 в судове засідання на 18.01.2019 до Шевченківського районного суду міста Києва (а.с. 22).

Згідно долученого ОСОБА_1 витягу з бази відстеження поштових пересилань "Укрпошта", вказану судову повістку він отримав 25.01.2019 (а.с. 31), тобто після того як вже відбувся розгляд справи судом.

Будь-яких відомостей на підтвердження того, що судом вживались інші засоби для повідомлення ОСОБА_1 щодо розгляду справи щодо нього судом та його виклик до суду, матеріали справи не містять.

Отже, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи щодо нього за ч.1 ст.163-1 КУпАП, однак суд всупереч ст. 286 КУпАП розглянув справу у його відсутність, виходячи з того, що ОСОБА_1 апеляційну скаргу подав в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження починаючи з дати коли він дізнався про прийняте щодо нього судом рішення, то з огляду на принцип доступу до правосуддя, який випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, прийнявши його апеляційну скаргу до розгляду.

Щодо суті апеляційних вимог, то заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 , який підтримав наявну апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, заслухавши його пояснення, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає за необхідне задовольнити апеляційні вимоги ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції зазначених вимог закону дотримано не було, що підтверджується наступним.

Ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Ст.163-1 КУпАП є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. В той же час, конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Однак, судом першої інстанції при викладенні фактичних обставин справи в постанові не зазначено, які саме безпосередні дій директора товариства спричинили порушення порядку ведення податкового обліку, а також не зазначено які саме приписи податкового законодавства, з огляду на те що ч.1 ст.163-1 КУпАП є бланкетною, ним було порушено.

Крім того, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.163-1 КУпАП за основу взяв Акт камеральної перевірки №16772/26-15-12-06 від 19.10.2018 та протокол про адміністративне правопорушення №1836/26-15-12-06-22/01 від 05.11.2018.

Втім суд не врахував, що податкове повідомлення-рішення від ГУ ДФС у м.Києві від 21.11.2018 №, прийняте на підставі Акту камеральної перевірки №16772/26-15-12-06 від 19.10.2018, було оскаржено ТОВ "МОНТАЖ-ІНЖИНІРИНГ" в адміністративному порядку до ДФС України і за результатами розгляду скарги вказане податкове повідомлення-рішення скасовано (а.с. 37-42).

Відтак, в силу п.56.15, 56.17 ст.56 ПК України грошові зобов?язання, визначені у вказаному податковому повідомленні-рішенні мали статус неузгоджених податкових зобов?язань.

Таким чином, оскільки сам акт перевірки не породжує правових наслідків для платника податків, так як є лише результатом службової діяльності працівників податкового органу, то станом на дату винесення судом постанови щодо ОСОБА_1 були відсутні узгоджені податкові зобов?язання.

Окрім вказаного, суд враховує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини»).

Отже, оскільки окрім акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення інших доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 матеріали справи не містять, в той час як згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, то сукупність вищенаведених обставин приводять до висновку, що оскаржувана постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 18.01.2019 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням вищевикладених мотивів, перевірці не підлягають, так як не є визначальним за даних обставин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 ? задовольнити, прийнявши апеляційну скаргу до розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 18.01.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення, ? скасувати та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа №761/1361/19

Апеляційне провадження № 33/824/1648/2019

Категорія: ч.1 ст.163-1 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Савицький О.А.