ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 540/369/17 Номер провадження 33/814/526/19Головуючий у 1-й інстанції Косик С. М. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ст.124 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з участю адвоката Рохманова В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 ,

порушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_1 на постанову судді Машівського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Шостка Сумської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, генеральний директор державного підприємства «Науково-виробниче об`єднання „Павлоградський хімічний завод»,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а провадження у справі закрите на підставі п.7 ст.247 цього Кодексу у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП України.

Провадження у справі щодо

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Каменка Балкашинського району Цілиноградської області республіки Казахстан, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, виконроба ТОВ «ДРСУ Полтава»,

закрите на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124 цього Кодексу.

Як зазначив в постанові суддя, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №530324 від 16 квітня 2017 року, ОСОБА_1 цього дня о 13 годині, керуючи автомобілем «Лексус», д.н.з НОМЕР_1 , на 6 км а/д Полтава-Красноград в порушення пунктів 12.1, 14.6 а Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не впевнився в безпечності маневру, здійснив обгін автомобіля «Хюндай», д.н.з НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку і повертав ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів.

Внаслідок ДТП обидва автомобілі були пошкоджені.

Крім того, відповідно до протоколу серії АП2 №531892 від 16 квітня 2017 року ОСОБА_2 , в цей час в цьому місці, керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з НОМЕР_2 , в порушення пунктів 10.1, 10.5 Правил дорожнього руху України, не впевнився в безпечності маневру, передчасно почав виїзд на смугу зустрічного руху, виконуючи поворот ліворуч, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Лексус», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював обгін, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Закриваючи провадження у справі щодо ОСОБА_2 суддя місцевого суду послався на висновок №913/914 комплексної судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи від 31 жовтня 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою закрити щодо нього провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Водночас прохає визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні ДТП.

При цьому зазначає, що висновки судді місцевого суду є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає висновок №913/914 комплексної судової транспортно - трасологічної та автотехнічної експертизи від 31 жовтня 2018 року суперечливим, оскільки експерт робив оцінку лише вибіркових даних, а не всієї сукупності доказів у справі.

Звертає увагу на відсутність протоколу, на підставі якого складена схема додаткового огляду місця пригоди. Також ставить під сумнів вихідні дані, надані ОСОБА_2 , оскільки вони не перевірялися відповідними дослідженнями на місці пригоди. Наголошує на тому, що розвиток подій за версією ОСОБА_3 , який взятий до уваги експертом, є неможливим з огляду на умови дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджується з висновками про порушення ним ( ОСОБА_1 ) п.14.6 Правил дорожнього руху з огляду на відсутність відповідних знаків розділу 33.1 «Попереджувальні знаки» та знаків пріоритету.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає оскаржуване рішення судді законним і обґрунтованим.

Інші учасники процесу постанову не оскаржили.

Вислухавши пояснення захисника Рохманова В.І. на підтримання доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , міркування ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_5 про законність та обґрунтованість судового рішення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Згідно зі ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.283 цього Кодексу встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, вона не відповідає наведеним вимогам закону та не містить опису обставин, установлених суддею під час розгляду справи.

Натомість, суддя місцевого суду лише процитував зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським.

Відсутність в мотивувальній частині постанови судді опису обставин, установлених під час розгляду справи, є істотним порушенням наведених вимог закону, оскільки перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Крім того, обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суддя поклав в основу рішення висновок судової експертизи №913/914, але при цьому належним чином не оцінив сукупність усіх зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , він 16 квітня 2017 року о 13 годині рухався на автомобілі «Лексус», д.н.з НОМЕР_1 , по а/д Полтава-Красноград та здійснював обгін автомобіля «Хюндай», який рухався в попутному напрямку. Під час обгону автомобіль «Хюндай» почав виїзд ліворуч на зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. При цьому автомобіль під його керуванням зупинився в кюветі, а «Хюндай», - на правій обочині по напрямку їх руху.

Такі його пояснення об`єктивно підтверджуються схемою ДТП, складеною в день пригоди (а.с.2), даними фотокарток і узгоджуються з характером зафіксованих пошкоджень транспортних засобів.

На схемі місця ДТП від 16 квітня 2017 року дійсно вказано два місця зіткнення автомобілів зі слів обох водіїв.

При цьому дані цієї схеми (зі слів обох водіїв), а також об`єктивна слідова інформація, в тому числі й зображена на фотокартках, що містяться в матеріалах справи, характер пошкоджень автомобілів вочевидь свідчать про те, що водій ОСОБА_2 передчасно виїхав на зустрічну смугу руху, а також виконуючи поворот ліворуч опинився на смузі зустрічного руху дороги на с. Старицьківку.

Доводи ОСОБА_1 про помилковість висновку експертного дослідження №913/914 (а.с.70-78) є слушними.

З цього висновку вбачається, що експерт вважає комплекс даних, які надав в своїх показаннях ОСОБА_1 щодо обставин та механізму ДТП технічно неспроможними і проводить дослідження лише по показанням водія ОСОБА_2 .

Проте аналізуючи вихідні дані, експерт приходить до суперечливих висновків.

Так, він стверджує про неможливість визначити з технічної точки зору розташування місця зіткнення автомобілів відносно меж проїзної частини дороги експертним шляхом, оскільки вказана слідова інформація не має розмірних характеристик відповідно до схеми місця пригоди.

Водночас зазначає про неспроможність показань ОСОБА_1 щодо відстані до початку заокруглення дороги з огляду на відстань до осьової лінії дорожньої розмітки, яку зазначив ОСОБА_2 , тобто порівнює різні параметри.

При цьому експерт робить висновок, що показання ОСОБА_2 в частині розташування місця зіткнення на відстані 4,5 м. від осьової лінії дорожньої розмітки не позбавлені технічної спроможності, але не наводить жодних мотивів, чому неспроможні показання ОСОБА_1 щодо цієї відстані, хоча вони відрізняються лише на 0,5 м.

Також апелянт слушно звертає увагу на те, що експерт оцінював схему додаткового огляду місця пригоди, складену зі слів ОСОБА_2 , незважаючи на відсутність протоколів, на підставі яких ця схема складалася.

Відповідно до ст.256 КпАП України та розділу VIII «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 цього Кодексу» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395, схема місця ДТП додається до відповідного протоколу.

Тобто, відсутність протоколів в такому випадку є підставою для визнання отриманих під час додаткового огляду місця пригоди доказів недопустимими.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що висновок експерта №913/914 не містить даних щодо джерел, з яких отримана слідова інформація, що покладена в його основу, він є неналежним доказом.

Більше того, як встановлено апеляційним судом і не заперечується учасниками справи, на місці пригоди були встановлені дорожні знаки 5.53 "Покажчик напрямку", який інформує про напрямок руху до зазначених на ньому пунктів та визначних місць, а також 5.60 "Кілометровий знак".

Будь-які інші знаки на місці пригоди відсутні, що унеможливлює в даній дорожній ситуації зробити висновок про порушення водієм ОСОБА_1 п.14.6 «а» Правил дорожнього руху, який забороняє обгін на перехресті.

Що стосується висновку судового експерта Драгана В.М. №10.1-10.4/030-Д від 17 червня 2019 року, апеляційний суд вважає його належним та допустимим доказом, оскільки експерт залучений стороною у справі про адміністративне правопорушення, дослідження проведене уповноваженою на те особою, а його результати оформлені відповідним документом.

При цьому, експерт ОСОБА_4 оцінював весь комплекс вихідних даних, в тому числі і показання ОСОБА_2 в засіданні суду першої інстанції.

Відповідно до цього висновку, в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП.

Невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам п.12.6 «г» та 12.9 «б» цих Правил з технічної точки зору не перебували у причинному зв`язку із настанням даної події.

Враховуючи викладене, висновки судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ДТП є помилковими.

В той же час, як встановив експерт у висновку №10.1-10.4/030-Д від 17 червня 2019 року, дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебувало у причинному зв`язку з настанням події.

Тобто саме водій ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти зіткненню шляхом своєчасного виконання вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, що було необхідною умовою для запобігання події з його боку і для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому виконати вимоги Правил дорожнього руху.

Дослідивши усі обставини справи, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідно процесуального рішення, апеляційний суд встановив таке.

16 квітня 2017 року о 13 годині водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з НОМЕР_2 , на 6 км а/д Полтава-Красноград, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, не впевнився в безпечності маневру, перед початком виконання повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Лексус», д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював обгін, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КпАП України, провадження щодо ОСОБА_2 необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, постанова судді підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, як того вимагають приписи п.1 ст.247 цього Кодексу.

Також необхідно визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а провадження щодо нього закрити на підставі п.7 ст.247 цього Кодексу, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КпАП України.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Машівського районного суду Полтавської області від 27 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, а провадження щодо нього закрити на підставі п.7 ст.247 цього Кодексу, оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КпАП України.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду В.Г. Костенко