Справа № 142/840/19
Провадження № 3/142/255/19
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2019 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина АА., розглянувши матеріали, які надійшли від Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черський Нижнєколимського району, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , зі слів непрацюючого, розлученого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

за ч.1ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Права відповідно до ст. 268 КУпАП роз`яснені, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2019 року, приблизно о 13 годин 50 хвилин, в смт. Піщанка по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-21043, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер-6810» в присутності двох свідків, вказаними діями порушив вимоги п.п. "а" п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставину керування 27 вересня 2019 року автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, однак вказав, що відмовляється давити будь які пояснення у відсутності свого захисника Близнюка В.В., який в судове засідання не з`явився та подав на електронну адресу суду заяву про відкладення судового засідання в зв`язку з неможливістю з`явитися до суду через захворювання, до якого додано довідку про тимчасову непрацездатність із зазначенням в графі стати до роботи, - 28 грудня 2019 року»

Окрім того, суд неодноразово відкладав судові засідання:

15 листопада 2019 року за клопотаннями захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від 15 листопада 2019 року про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи та відкладення судового засідання;

28 листопада 2019 року за клопотаннями захисника про витребування та надання суду доказів чи допущено до використання алкотестера «Драгер-6810» від 28 листопада 2019 року, доказів чого відповідно на подане клопотання суду надано не було;

16 грудня 2019 року за заявою захисника Близнюка В.В. про оголошення перерви в судовому засіданні, оскільки 16 грудня 2019 року він буде знаходитись в судовому засіданні Вінницького міського суду із розгляду цивільної справи № 127/28682/19, доказів представництва інтересів сторін адвоката Близнюком В.В. суду надано не було;

23 грудня 2012 року за заявою захисника Близнюка В.В. про відкладення судового засідання в зв`язку з раптовим захворюванням, що спричинило неможливість з`явитися до суду від 23 грудня 2019 року, до якого додано довідку про тимчасову непрацездатність із зазначенням в графі стати до роботи, - 27 грудня 2019 року.

Суд зобов`язаний при розгляді справ усіх категорій неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вбачається з чисельних клопотань адвоката Близнюка В.В. про відкладення розгляду справи, сторона захисту зловживає своїми правами з метою затягування розгляду справи та спливу строку накладення адміністративного стягнення, який відповідно до ст. 38 КУпАП закінчується 27 грудня 2019 року.

Відповідно положень ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Надаючи оцінку процесуальній поведінці захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вважаю, що причина його неявки, з врахуванням її систематичності, не дозволяє прийти до висновку про її поважність.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Суд, заслухавши особу що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, приходить до висновку, про можливість розгляду справи без участі захисника ОСОБА_1 адвоката Близнюка В.В., оскільки останній зловживає своїм процесуальним правом з метою затягування розгляду справи для закінчення передбачених ст.38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення, та про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

В частині 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. "а" п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Приймаючи рішення по даній справі, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Зокрема вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 27 вересня 2019 року серії БД № 363636, вбачається, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-21043, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер-6810» в присутності двох свідків;

відомостями з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підтверджується, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, не відмовився, та в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які засвідчили даний факт своїми підписами, пройшов огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер-6810», результат якого 3,16 проміле;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у порушенні вимог п.п. "а" п.2.9 ПДР України, повністю підтверджена під час судового розгляду наявними в справі та дослідженим судом доказами;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від 27 вересня 2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на місці зупинки транспортного засобу пройшов тест за допомогою приладу «Драгер-6810», результат якого 3,16 проміле;

роздруківкою алкотестера «Драгер-6810», доданого до протоколу № 363636, з якого вбачається, що 27 вересня 2019 року о 14 годині 21 хвилина ОСОБА_1 був проведений тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння, результат якого 3,16 проміле.

Крім того у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150,п. 253).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та враховуючи, що згідно наявної в матеріалах справи довідки, в ОСОБА_1 наявне водійське посвідчення серії НОМЕР_3 категорії «А,В,С» видане 21.11.2001 року Крижопільським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області, та вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 , застосування до нього адміністративного стягнення відповідно до вимог санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 33 - 35, 221, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284, 285 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Піщанський районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: