Справа № 760/9468/19 Головуючий у І інстанції Зелінська М.Б.
Провадження № 33/824/2365/2019 Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.
Категорія ст. 164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, що становить 17 000. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 28.03.2019 року о 11 год. 00 хв. в м. Києві по площі Вокзальна 1, надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі «Chevrolet aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , без отримання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить скасувати постанову, провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний єдиним беззаперечним доказом його вини, а інших доказів вчинення адміністративного правопорушення працівниками Укртрансбезпеки не надано, наявність «шашки» на автомобілі не є доказом того, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів, оскільки транспортний засіб був взятий у ОСОБА_2 для перевезення особистих речей. Зазначає, що зупинка транспортного засобу працівниками Укртрансбезпеки не проводилася, вони підійшли до припаркованого автомобіля, чим порушили процедуру проведення перевірки.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддею вимоги зазначеної правової норми про всебічність, повноту та об`єктивність дослідження всіх обставин справи у їх сукупності не дотримані.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 28.03.2019 року о 11 год. 00 хв. в м. Києві по площі Вокзальна 1, надавав послуги з перевезення пасажирів на транспортному засобі «Chevroletaveo» д.н.з. НОМЕР_1 , без отримання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

При розгляді справи суддя прийшла до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 пояснив, що не надавав послуги з перевезення пасажирів, транспортний засіб був взятий у ОСОБА_2 для перевезення матері та її особистих речей до залізничного вокзалу. Про те, що на автомобілі була «шашка» він не помітив та не звернув уваги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

За ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

За ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як зазначено вище, законодавець визначив однією з обов`язкових ознак підприємництва систематичність, тобто неодноразове виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Докази неодноразового надання послуг з перевезення пасажирів на таксі ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні, крім того даних про те, що ОСОБА_1 дійсно 28.03.2019 року перевозив пасажирів та отримував грошові кошти за це матеріали справи не містять.

Ліцензію на право надання послуг з перевезення пасажирів може отримати лише суб`єкт підприємницької діяльності.

ОСОБА_1 не є зареєстрованим суб`єктом підприємницької діяльності, тому він не може отримати ліцензію на даний вид діяльності, у зв`язку не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення , що полягає у здійсненні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарськох діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

У відповідності до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення

Проте, жодних допустимих доказів, які б підтвердили, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, надаючи послуги з перевезення пасажирів матеріали справи, які надійшли до суду першої інстанції, не містять.

На зазначені обставини суддя уваги не звернув та прийняв помилкове рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, тобто у провадженні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Оскільки суддею допущене неправильне застосування норм матеріального права, то постанова у частині визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, підлягає скасуванню, з постановленням нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 10 травня 2019 щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль