Справа № 462/7111/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2019 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Залізничного ВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована та проживає на АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР № 127792 від 08.11.2019 року, ОСОБА_1 28.10.2019 року о 10.00 год. за місцем проживання на АДРЕСА_1 вчинила сварку із своєю мамою ОСОБА_2 , 1948 року народження, в ході якої обливала матір нецензурною лайкою і виганяла з житла, чим вчинила моральний та психічний тиск, тобто домашнє насильство, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не визнала, категорично заперечивши обвинувачення у вчиненні нею домашнього насильства. Пояснила, що проживає у квартирі за вказаною у протоколі адресою з малолітнім сином ОСОБА_3 , мамою ОСОБА_2 і вітчимом ОСОБА_4 . У неї з матір`ю склались неприязні відносини, існує триваючий конфлікт, тому між ними мають місце постійні словесні обопільні сварки, мало не щодня виникають конфліктні ситуації, з`ясування відносин. Відмітила, що 28.10.2019 року саме вона звернулася із письмовою заявою до поліції з приводу того, що 27.10.2019 року о 10.00 год. ОСОБА_2 чинила на неї моральний та психологічний тиск, а саме: нецензурно ображала, виганяла із квартири, звинувачуючи у знищенні холодильника, а також провокувала на скандали і конфлікти. При цьому вона виселенням матері не погрожувала, не виганяла її з дому. Тому їй не зрозуміло, чому уповноважена особа поліції склала два протоколи за домашнє насильство як відносно неї, так і матері. Зазначає, що жодних доказів, які б підтверджували її вину та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не існує. Крім цього, просила звернути увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що подія мала місце 28.10.2019 року, хоча конфліктна ситуація, з приводу якої вона 28.10.2019 року зверталася в поліції відбувалася в неділю 27.10.2019 року.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді пояснила, що конфлікти у них з донькою ОСОБА_1 виникають постійно, вона їх з чоловіком ображає, висловлюється до них нецензурно, погрожує, провокує скандали. Сварка в неділю 27.10.2019 року мала місце через те, що донька із помсти не закрила дверцята холодильника і він вийшов з ладу, тому вони з чоловіком змушені були заплатити 3500 грн. власних коштів за його ремонт. Щодо цієї ранкової сварки 27.10.2019 року вона в поліцію не зверталася, хоча донька ображала її словесно, при цьому із житла не виганяла. Вважає, що ОСОБА_1 чинить несправедливо, ображаючи її і чоловіка, оскільки вони нічого поганого їй не роблять, а навпаки раніше всіляко допомагали їй матеріально і у вихованні та догляді за сином.

Свідок ОСОБА_4 дав пояснення, що він є чловіком ОСОБА_2 . В них із донькою дружини постійні сварки і конфлікти, ОСОБА_1 їх ображає, нецензурно висловлюється, заявляє, що чекає їх смерті, щоб звільнилась квартира. Підтвердив, що в неділю 27.10.2019 року був конфлікт з ОСОБА_1 через зіпсований з її вини холодильник, на ремонт якого вони з дружиною витратили значні кошти.

Допитана в судовому засіданні інспектор СЮП Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Склінар С.Б., яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, пояснила, що при зверненні ОСОБА_1 28.10.2019 року в Залізничний ВП і з`ясуванні обставин щодо цього звернення не було зрозуміло хто - мати ОСОБА_4 чи донька ОСОБА_1 чинить домашнє насильство, а хто є жертвою такого насильства, тому було прийнято рішення скласти щодо кожної з них протокол і скерувати в суд для встановлення їх винуватості. Опитані сусіди не бажали давати пояснень, посилаючись на те, що образи, погрози в цій сім`ї є взаємними, тому розібратись зі сторони, де є психологічний тиск, а де спровокований іншою стороною конфлікт неможливо.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР №127792 від 08.11.2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, їй у вину ставиться вчинення домашнього насильства за тих обставин, що вона 28.10.2019 року о 10.00 год. за місцем проживання на АДРЕСА_1 вчинила сварку із своєю мамою ОСОБА_2 , в ході якої обливала матір нецензурною лайкою і виганяла з житла.

Разом з тим, дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 28.10.2019 року сама звернулася із заявою в Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області, в якій повідомила, що 27.10.2019 року о 10.00 год. її мати ОСОБА_2 чинила на неї моральний та психологічний тиск, а саме: обливала нецензурною лайкою, виганяла з квартири та звинувачувала, що вона і її десятирічний син зламали холодильник, та провокувала на скандали і конфлікти.

ОСОБА_2 з приводу вказаної події, яка відбулась 27.10.2019 року, в органи Національної поліції не зверталася.

За результатами перевірки за заявою ОСОБА_1 від 28.10.2019 року інспектором СЮП Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Склінар С.Б. складено адміністративні протоколи як відносно ОСОБА_2 , щодо вчинення якою психологічного насильства було звернення, так і щодо самої заявниці ОСОБА_1 , за ст.173-2 КУпАП.

При з`ясуванні причин складання двох протоколів, інспектор ОСОБА_5 . у суді визнала, що фактично нею не було достеменно встановлено хто - мати ОСОБА_4 чи донька ОСОБА_1 чинить домашнє насильство, а хто є жертвою такого насильства.

Поряд з цим, при розгляді справи встановлено наявність конфліктної ситуації між матір`ю і донькою, між ними склались неприязні відносини, існує триваючий конфлікт, мають місце постійні словесні обопільні сварки.

Матеріалами справи та поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої і свідка ОСОБА_4 підтверджується, що подія, про яку вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, мала місце саме 27.10.2019 року близько 10.00 год. в квартирі на АДРЕСА_1 , а саме: конфлікт між ОСОБА_1 і її мамою ОСОБА_2 , в ході якого обидві ображали один одного.

Факт того, що ОСОБА_1 в ході сварки виганяла мати з квартири чи погрожувала цим, заперечується самою ОСОБА_1 , а також не підтверджується поясненнями потерпілої і свідка ОСОБА_4 .

Сам факт висловлювання ОСОБА_1 нецензурною лайкою на адресу матері в ході конфлікту не є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Крім цього, як встановлено, сварка і образи були взаємними.

Таким чином, зібраними матеріалами адміністративного провадження не встановлено, що після образ ОСОБА_1 у ОСОБА_4 виникла емоційна невпевненість, нездатність захистити себе.

Крім цього, слід враховувати, що суть правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, зводиться до вчинення таких дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, об`єктивна сторона складу ч.1 ст.173-2 КУпАП має обов`язкову ознаку - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Проте, в протоколі не вказано, чи було встановлено можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій.

За таких обставин, з матеріалів провадження, а також пояснень потерпілої і свідка ОСОБА_4 не вбачається, що дії ОСОБА_1 могли завдати ОСОБА_2 чи завдали їй фізичної чи психологічної шкоди, встановлення настання якої є обов`язковим.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey no. 33401/02 від 09.06.2009) Європейський суд прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

Для того, щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство. Насильство - це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством. Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперераховані ознаки. Ескалація конфлікту може привести до насильства, та не обов`язково завжди приводить.

З огляду на наведене, встановлені при розгляді справи дійсні обставини події свідчать про те, що 27.10.2019 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мав місце конфлікт, сварка на побутовому ґрунті, з відсутністю наведених ознак домашнього насильства, в тому числі певного потерпілого, у якого б внаслідок психологічного насильства виникло побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, якому би було спричинено емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю.

Також при прийнятті рішення у справі підлягає застосуванню конститційний принцип, закріплений у ст.62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, в ході судового розгляду даної справи не встановлено в діях вчинених ОСОБА_1 о 10.00 год. 27.10.2019 року щодо матері ОСОБА_2 всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП, та доказів щодо наявності саме домашнього насильства зі сторони ОСОБА_1 по відношенню до її матері, відносно якої також складений адміністративний протокол за аналогічні дії, скоєні одночасно з донькою, що свідчить про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу цього правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний