ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/1005/19 Суддя суду 1 інстанції: Штих Т.В.
Провадження № 33/818/1033/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченою ч.1 ст.163-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Як вказано в постанові районного суду, 25.01.2019 до Дзержинського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний матеріал із Головного управління державної фіскальної служби у Харківській області державної фіскальної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП, відповідно до якого будучи посадовою особою, директором ТОВ «Торговий дім «Фідлайф», вчинив правопорушення у веденні бухгалтерського та податкового обліку, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 908 164 грн. у тому числі за жовтень 2017 року в сумі 17 178 грн., за грудень 2017 року 60 009 грн., за січень 2018 на суму 53 802 грн., за лютий 2018 на суму 189 840 грн., за березень 2018 на суму 80 899 грн., за квітень 2018 на суму 198 522 грн., за травень 2018 на суму 139 371 грн., за червень 2018 на суму 86 882 грн., за липень 2018 року на суму 81 661 грн..

Суддя зазначив, що винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

-протоколом № 2 про адміністративне правопорушення від 17.01.2019;

-актом про результати документальної планової виїзної перевірки з питань контролю за дотриманням податкового законодавства від 17.01.2019 за № 114/20-40-14-11-10/40514620.

Виходячи з вищенаведеного, суддя, посилаючись на ч.2 ст.33 КУпАП, вказав, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому вважає доцільним накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 26.07.219 року подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.04.2019 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, до апеляційної скарги, ОСОБА_1 додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з зазначенням того, що 18 липня 2019 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІДЛАЙФ» надійшла Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, що винесена державним виконавцем Стадник С.О. у межах виконавчого провадження 59321764, яке відкрито на підставі Постанови дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/1005/19 від «28» травня 2019 року.

В обгрунтування клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що він не був повідомлений ані про факт подання адміністративних матеріалів до суду, ані про час і місце розгляду справи, ані про винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Про вищенаведені обставини він дізнався лише після направлення вищевказаної постанови державного виконавця до підприємства, на якому працює.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому процесуальний строк на подачу апеляційно їскарги підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши особу притягнуту до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАПпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Однак судом першої інстанції не виконано п.2,3 ст.278 КУпАП.

За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини (Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівност історін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнавщо у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

При винесенні рішення по даній справі, суд першої інстанції не дотримався вимог Закону в цій частині.

Не розкрита в постанові суду об`єктивна сторона правопорушення що виражається в неведенні податкового обліку, порушенні порядку ведення податкового обліку.

На відміну від вказаного в протоколі та постанові диспозиція ст.163-1 КУпАП не передбачає відповідальності за порушення керівниками підприємств, установ, організацій у веденні бухгалтерського обліку.

При визнанні ОСОБА_1 , винним судом першої інстанції не розкрита і суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, що також виключає законність та обгрунтованість винесеної постанови.

Протоколом вмінено в провину ОСОБА_1 порушення ряду норм Податкового Кодексу України, однак це не знайшло жодного відображення в постанові суду.

Між тим, згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності, а відтак доводи апелянта щодо неповноти судового розгляду є частково обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду.

До апеляційної скарги долучена копія рішення від 03.04.2019 року винесена Харківським окружним адміністративним судом, яким вирішено: «Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Фідлайф» (м. Харків, вул. Новгородська, 11) до Головного управління ДФС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення форми «Р» № 1 від 12.02.2019, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за основним платежем: 908164 грн. та штрафними санкціями: 227041 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетниз асигнувань ГУ ДФС У Харківській області на користь ТОВ "Торговий дім "Фідлайф" судовий збір у розмірі 17028,08 грн." (а.с. 32-42).

Зазначене рішення було винесено на підставі акту від 17.01.2019 року (а.с.3-5) на підставі якого було складено і протокол у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.163 - 1 КУпАП.

Відповідно до вимог п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно вимог п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України, скарга, подана з дотриманням строків, визначених у п.56.3 статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня завершення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першо їінстанції підлягає безумовному скасуванню.

Обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення визначені ст.247 КУпАП.

Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного

переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченою ч.1 ст.163-1 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку з збігом строків передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду Я.В. Чопенко