Справа №489/5862/19
Провадження №3/489/1936/19
ПОСТАНОВА

іменем України

19 грудня 2019 року м.Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кирильчук О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Чернієнка С.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року березня місяця 06 дня народження, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу серія БД №295199, 19.10.2019р. о 01 год. 05 хв. в м.Миколаєві, вул. Пушкінська,56, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «NISSAN MIKRA 1.4» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння : запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації руху. Водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу алкотестер Drager ARCC 6810, в присутності двох свідків, показник якого згідно тесту 6810 склав 0,65 % проміле - водій перебував в стані алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано проїхати в медичний заклад, якщо він не згоден з результатом огляду, але він відмовився проїхати, так як згоден з результатом, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду з`явився, вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що був не згоден із результатом алкотестеру.

Частиною 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом частин 2 і 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.1,3 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 за № 1408/27853 (надалі-Інструкція) водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), (надалі - Порядок).

Відповідно до абзацу першого п.6,п.7 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З дослідженого судом відеозапису з нагрудного відеореєстратора вбачається, що після огляду водія на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер співробітники поліції з`ясовували, чи згоден він із результатом, на що той відповів «Нєт», а на пропозицію проїхати до медичного закладу відмовився.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відеозаписом спростовано ту обставину, що водій був згоден з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено з порушенням ч.3 ст.266 КУпАП та п.6 Порядку, так як після незгоди водія висновок про перебування в стані алкогольного сп`яніння для констатації порушення саме пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху мав бути підтверджений медичним закладом, в разі відмови від огляду дії могли бути кваліфіковані як порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, а тому результати такого огляду не є належними та допустимими доказами по справі.

Керуючись ст. ст. 221, 247 п.1 ч.1, 278, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя