ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/399/19 Суддя 1-ї інстанції: Бобкова Т.В.
Провадження № 33/818/705/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.05.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.05.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено що ОСОБА_1 01.04.2019 року о 02:00 в м. Харкові рухаючись по проспекту Московський, в районі будинку номер 275/9, керувала транспортним засобом Hyundai ix35, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, тремтіння рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у в закладі охорони здоров`я відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції було розглянути справу за її відсутність, під час розгляду не було звернуто увагу на недоліки, а саме, що під час складання протоколу їй не було роз`яснено права і обов`язки.

Також вказує, що дійсно спочатку відмовилась від проходження медичного огляду оскільки алкоголю не вживала, і тому вважала що не повинна була проходити такий огляд, однак згодом пройшла медичний огляд в медичному закладі про що було складено відповідний висновок № 548, де вказано, що ознаки сп`яніння у водія ОСОБА_1 не виявлено.

Зазначає, оскільки виклик до суду першої інстанції отримала із запізненням, і суд розглянув справу без її участі фактично не мала можливості подати до суду першої інстанції копії такого висновку, тому вважає поважні причини неподання такого доказу до суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення захисника Тойки С.С., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно наявного в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, встановлено, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції, їй було повідомлено причину зупинки. На питання працівника поліції остання повідомила, що алкогольних напоїв не вживала, здійснити видих повітря у сторону працівника поліції відмовилась. Згідно відеозапису останні цифри 0015 год., ОСОБА_1 в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер та в закладі охорони здоров`я, від чого остання відмовилась.

Таким чином дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України, Відповідно до вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи: а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №158892 від 01.04.2019 року, відтвореним в судовому засіданні відеозаписом, письмовими поясненнями свідків.

Цим доказам суд першої інстанції надав повну та належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 пройшла самостійно медичний огляд та висновком №548 було встановлено, що вона не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вказаний огляд було проведено вже після сплину двох годин з моменту виявлення у останньої ознак сп`яніння, та цей огляд не спростовує в її діях складу правопорушення, а саме відмову від проходження огляду на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судову повістку вона отримала з запізненням, і тому не могла прибути в суд, і суд безпідставно розглянув справу за її відсутності апеляційний суд вважає хибними, оскільки вони спростовуються повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.12), згідно якого ОСОБА_1 отримала судову повістку на 06.05.2019 року ще 28.04.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 06.05.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик