КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/953/2019
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 лютого 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Як встановлено постановою судді, 09 листопада 2018 року о 03:10 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Вишгородська та вул. Білицька в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в законному порядку за допомогою спеціального приладу Драгер Алкотест 6820ARHK0529 в присутності свідків. Показник приладу 1.22 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 17.01.2019 - скасувати, винести нову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно нього - закрити.

В обґрунтування вимог поданої скарги, скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та винесеною за формального підходу судді до розгляду справи, за упередженого ставлення суду щодо нього, та є такою, що винесена без повного та всебічного з`ясування дійсних обставин справи та з порушеннями законодавства при оцінці доказів.

Зокрема, як зазначає апелянт, оскаржувана постанова за своїм змістом не відповідає вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, оскільки не містить наведення судом доказів та аналізу їх дослідження, на яких безпосередньо ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Як вказує апелянт, на місці зупинки транспортного засобу поліцейський запропонував йому пройти огляд на місці зупинки або проїхати на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я, на що він погодився пройти огляд за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, а в подальшому, за результатами його огляду, прилад показав результат 1,22 проміле, з чим він категорично не погодився та наголосив на тому, що хоче пройти огляд в медичному закладі, однак поліцейські йому в цьому відмовили, вказуючи на те, що огляд уже пройшов, оскільки вони йому пропонували на вибір пройти огляд на місці або в лікарні у зв`язку з чим, везти його на огляд до закладу охорони здоров`я не потрібно, а для складання протоколу відносно нього достатньо роздруківки приладу Драгер з результатом його огляду.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що після цього йому запропонували підписати Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на що він в черговий раз відповів, що категорично не згодний з отриманим результатом його огляду, так як був абсолютно тверезим, і підписувати вказаний Акт, а тим більше графу з назвою «З результатами згоден» не буде.

Також, як зазначає апелянт, поліцейські не надали йому копії вказаного Акту, що на його думку, є порушенням приписів п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також вказує на те, що матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що поліцейськими не було забезпечено його огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у зв`язку з його незгодою із результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, як вважає апелянт, повинен бути визнаний недійсним, а роздруківка спеціального технічного приладу Драгер не може не може слугувати належним процесуальним джерелом доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, і письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з огляду на те, що вони виконані на завчасно надрукованих бланках і за своєю суттю не відображають пояснень вказаних осіб, оскільки фактично вони жодних пояснень не надавали, а лише підписали бланки пояснень, тобто вказані пояснення сформульовані не зі слів свідків, а самостійно поліцейським.

Окрім цього, як зазначає апелянт, вказані пояснення свідків не конкретизують та не розкривають самих обставин, яким чином проводився його огляд, не розкривають того чи погоджувався він із результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, а лише вказують на те, який був результат огляду.

Звертає увагу апелянт і на те, що вказані свідки нічого не вказують про його відмову підписувати Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів через незгоду з результатом такого, тобто, на думку апелянта, наведене свідчить про формальне залучення вказаних осіб в якості свідків та про відсутність дотримання встановленої процедури огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 227769 від 09 листопада 2018 року, який було складено щодо ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується Актом його огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою з приладу Драгер, на якій зафіксований результат тесту та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , у присутності яких проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння.

При цьому, всупереч доводам, наведеним в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , у тому числі з приводу того, що незважаючи на його незгоду з результатами тесту, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, його огляд не було проведено у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП,вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити законними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного павопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

По-перше, доводи апелянта з приводу недопустимості наявних у справі доказів його вини у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння слід визнати безпідставними, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях самого апелянта, а не на фактичних даних, які були встановлені на підставі наявних у справі доказів, допустимість та достовірність яких не викликає будь-яких сумнівів.

По-друге, твердження апелянта про недійсність проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та його результатів, через порушення вимог ст. 266 КУпАП, спростовується не лише наведеними вище доказами, а й відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано як проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу, а саме приладу Drager Alcotest 6820 № ARHR 0529.

При цьому, ні в присутності свідків, під час оголошення результату тесту, ні в подальшому, під час вручення ОСОБА_1 Акту його огляду на стан алкогольного сп'яніння та роздрукованого чеку приладу Drager, останній не заявляв про свою незгоду з результатом огляду, а тому посилання у скарзі на допущені поліцейським порушення та недійсність проведеного огляду слід визнати безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу неналежності та недопустимості як доказів складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 також не можуть бути визнані обгрунтованими та служити підставами для висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони не містять в собі будь-яких даних, які б свідчили про те, що ці докази одержані незаконним шляхом або містять в собі сумнівни чи завідомо недостовірну інформацію.

З огляду на вищенаведене, перевіривши наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності оскаржуваного судового рішення, не можуть бути визнані обґрунтованими та служити законними підставами для скасування постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Луценко О.М.