КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2719/2019 Постанова винесена суддею Скубою А.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю: ОСОБА_1 , захисника Лук`янчука А.В., представника потерпілого Каплі А.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Лук`янчука А.В. в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Звенигородка м. Олександрія Кіровоградської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності з обмеженням усним зауваженням, а провадження в справі закрито.

Як встановив суддя місцевого суду, 29 березня 2019 року о 12 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Бориспільській в м. Києві, не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак, НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3(б), 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Лук`янчук А.В., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального закону, просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження в справі.

За доводами апелянта суд першої інстанції, обґрунтувавши свої висновки даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП та поясненнях ОСОБА_2 , неповно з`ясував обставини справи, безпідставно залишив поза увагою пояснення ОСОБА_1 , які фактично узгоджуються з іншими доказами, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про порушення ним вимог п. 13.1 ПДР України.

Як стверджує захисник, суд оцінив докази лише на предмет їх допустимості, проте не надав їм належної оцінки у сукупності між собою, не врахував, що місце зіткнення на схемі ДТП відображено на смузі руху автомобіля «Тойота», а з відеозапису слідує, що зіткнення автомобілів відбулось внаслідок маневру вправо водія автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 . Між тим, дані про місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування після пригоди, щодо характеру та локалізації пошкоджень, а також дані щодо наявної на місці ДТП дорожньої розмітки, які вбачаються із світлин та відеозапису пригоди, підтверджують пояснення ОСОБА_1 щодо його напрямку руху, параметрів зближення і механізму контактування між автомобілями. Зокрема, як пояснював ОСОБА_1 , він рухався у своїй смузі руху і не передбачав, що в момент зрівняння його транспортного засобу з автомобілем «Фольксваген», що рухався в попутному напрямку, останній змінить траєкторію руху і виконає маневр вправо, внаслідок чого і відбулося зіткнення між транспортними засобами, а такий механізм ДТП свідчить про те, що в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей технічним вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається, отже відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Лук`янчук А.В. також порушив питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, поважність пропуску якого обґрунтував тим, що 24 травня 2019 року було проголошено лише резолютивну частину судового рішення, копію повного його тексту було отримано лише 05 червня 2019 року і до цього часу підготувати апеляційну скаргу було неможливо, оскільки не було відомо мотивів суду та обґрунтування прийнятого рішення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Лук`янчука А.В. на підтримку апеляційних вимог та клопотання, заперечення представника потерпілого Каплі А.С. щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю можливим, з огляду на те, що судове рішення було постановлено 24 травня 2019 року, копію постанови отримано ОСОБА_1 05 червня 2019 року, а апеляційну скаргу подано до суду 18 червня 2019 року, тобто з незначним порушенням строку оскарження, поновити захиснику строк апеляційного оскарження судового рішення, але не вбачаю підстав для задоволення поданої ним апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Суддя місцевого суду, всупереч доводів апеляційної скарги, в повній мірі врахував положення вищезазначених норм закону.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тощо.

Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, окрім іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п. 2.3(б) ПДР України).

За змістом п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. 2.3(б), 13.1 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам події та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема, доводиться даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 308531 від 29 березня 2019 року (а.с. 1); у схемі місця ДТП, в якій, окрім іншого, відображено: ділянку дороги, на якій сталась ДТП; кількість смуг руху та їх ширину; розташування транспортних засобів на проїзній частині після їх зіткнення, що також дає можливість встановити напрямок руху автомобілів, та місце локалізації механічних пошкоджень автомобіля «Фольксваген»; механічні пошкодження транспортних засобів, зокрема: в автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак, НОМЕР_2 , пошкоджені передні бампер та праве крило, в автомобіля «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , - ліві передні і задні дверцята та задній бампер (а.с. 2); у поясненнях водія ОСОБА_2 щодо механізму ДТП (а.с. 3); у відеозаписі та світлинах з місця ДТП (а.с. 8, 14-17).

Такі докази у сукупності та взаємозв`язку між собою переконливо доводять, що контактування транспортних засобів відбулося в межах смуги, в якій рухався автомобіль «Фольксваген», отже саме невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР України призвело до пошкодження автомобілів.

Зокрема, із відеозапису вбачається, що автомобіль «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , безпосередньо перед зіткненням рухався більшою частиною кузова в крайній правій смузі з частковим виїздом в сусідню ліву смугу руху, бо в правій вздовж тротуару були запарковані транспортні засоби, проте контактування автомобілів «Тойота» та «Фольксваген» відбулось в межах смугу руху автомобіля «Фольксваген». Та ж обставина, що водій транспортного засобу «Фольксваген» безпосередньо перед зіткненням змістився під час руху правіше, не має в даному випадку жодного значення, оскільки такий маневр він виконав в межах своєї смуги руху і не міг передбачити, що водій автомобіля «Тойота» буде рухатися без дотримання рядності та дорожньої розмітки, яка розділяє смуги руху, отже не виконає вимоги п. 13.1 ПДР України.

Що стосується визначеного поліцейським на схемі місця ДТП місця зіткнення транспортних засобів, на що звертає увагу захисник, стверджуючи, що контактування автомобілів відбулося в смузі руху автомобіля «Тойота», то слід зазначити, що з огляду на розташування транспортних засобів на схемі ДТП, що відповідає їх кінцевій зупинці після зіткнення, позначка на схемі ДТП, як місце зіткнення, може виключно свідчити про місце локалізації механічних пошкоджень автомобіля «Фольксваген», водночас місце контактування транспортних засобів на проїзній частині чітко вбачається з відеозапису.

За вказаних обставин доводи захисника про те, що суд першої інстанції не врахував пояснення ОСОБА_1 щодо механізму ДТП, є непереконливими, оскільки пояснення водія ОСОБА_1 спростовуються іншими доказами у справі, які обґрунтовано суд взяв до уваги, дійшовши вмотивованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, всі доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є безпідставними, а судове рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, - законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга захисника Лук`янчука А.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Лук`янчуку Артему Володимировичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Лук`янчука Артема Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності з обмеженням усним зауваженням, а провадження в справі закрито - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко