ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/901/19 Справа № 204/2968/19 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 напостанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ ВІС, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Берус Н.В., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2019 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 квітня 2019 року о 21 год. 03 хв. в м. Дніпрі, вул. Енергетична, буд. 15-г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BRAVIS», електромотоциклом «SPARROW» без державного номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми ч. 1 ст. 130, ст. 251, ч. 1 ст. 256, ч. 3 ст. 266, 252 КУпАП.

Вказує, що на його думку, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля із застосуванням спеціального технічного засобу є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, яка настає лише при відмові від проходження такого огляду в медичному закладі, в матеріалах справи відсутні докази направлення ОСОБА_1 для проходження медичного огляду у медичному закладі, а із відео не вбачається, що йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що при складанні протоколу працівниками поліції вказано на порушення ОСОБА_1 вимог як п. 2.5., так і п. 2.9 ПДР України, разом з цим його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, лише за ознакою відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує, що покази свідків не можуть бути допустимими доказами, оскільки вони не були допитані в суді, хоча було подано клопотання про допит свідків, яке судом не розглянуто в судовому засіданні.

Також вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено номер транспортного засобу, не зазначено заводський номер транспортного засобу, оскільки транспортний засіб SPARROW BRAVIS електромотоцикл, який відповідно до технічних характеристик не є транспортним засобом, який підлягає реєстрації в органах МВС і використання цього транспортного засобу не вимагає отримання посвідчення водія.

Крім того, зазначає, що працівники поліції, при зупинці ОСОБА_1 , не роз`яснили йому права про надання правничої допомоги на місті складання протоколу, а тому він був позбавлений можливості надати обґрунтоване пояснення стосовно відмови від проходження медичного огляду, оскільки вважав, що його зупинили за керування транспортним засобом без посвідчення водія і саме тому відмовився від проходження медичного огляду, оскільки його статус як водія транспортного засобу не був визначений законодавчими актами.

Вивчивши матеріали справи, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Берус Н.В., які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КупАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 158559 від 09 квітня 2019 року (а.с. 1); рапортом працівника поліції (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків (а.с. 2-3); відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 29).

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Покази свідків та працівника патрульної поліції повністю узгоджуються між собою та сумнівів в апеляційному суді не викликають.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно того, що судом не було викликано та не допитано свідків є безпідставними, оскільки суд за власною ініціативою у відповідності до ст. 252 КупАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи ОСОБА_1 відносно того, що транспортний засіб SPAROOW BRAVIS, який відповідно до технічних характеристик не є транспортним засобом, який підлягає реєстрації, а використання цього транспортного засобу не вимагає отримання посвідчення водія є хибними за наступних підстав.

Згідно до ст. 14 ЗУ Про дорожній рух учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Як зазначено в п. 1.10 Правил дорожнього руху України: механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

Враховуючи те, що електромотоцикл SPAROOW BRAVIS приводиться в рух за допомогою двигуна та водій даного транспортного засобу є учасником дорожнього руху то на нього розповсюджуються норми ст. 130 КУпАП.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги інші доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2019 рокувідносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова