Справа № 753/5184/19 Головуючий у І інстанції Мицик Ю.С.
Провадження № 33/824/2640/2019 Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.
Категорія ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 18.01.2019 року о 23 год. 30 хв., знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, вчинив домашнє насильство в сім'ї психологічного та фізичного характеру по відношенню до дружини ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить скасувати постанову, провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не вчиняв будь-яких дій передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, умислу на вчинення насильства в сімї не мав, а ОСОБА_3 сама провокувала його до конфлікту, ображала, кричала, билася, він захищав дитину від її насильницьких дій, а відтак діяв в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність.

Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи проведений без його участі, копію постанови отримав лише 27 травня 2019 року.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 21 травня 2019 року, а апеляційна скарга на неї подана 06 червня 2019 року через відділення пошти, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи проведений без його участі, копія постанови отримана лише 27 травня 2019 року, у звязку з чим причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не зявився, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, апеляційну скаргу підтримує, просить її задовольнити.

Заслухавши потерпілу, яка, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 інкриміноване вчинення домашнього насильства у вигляді штовхання дружини ОСОБА_3

Частиною першою ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

За змістом п.15.ч1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства стверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, поясненнями ОСОБА_3 ОСОБА_2

Доказам по справі суддя надала належну оцінку та дійшла вірного висновку про те, що ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, тобто вчинив умисні діяння психологічного та фізичного характеру стосовно своєї дружини ОСОБА_3

Із змісту апеляційної скарги випливає, що ОСОБА_2 не заперечує факт штовхання дружини, але стверджує, що діяв у стані крайньої необхідності, захищаючи дитину від насильницьких дій дружини.

За змістом ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку,власності,правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він побачив як дружина сильно притисла доньку до ліжка, тому несильно вдарив дружину для того, що б вона відпустила дитину, та відштовхнув її (а.с.5).

При апеляційному розгляді потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що під час її спілкування з дитиною вбіг у кімнату чоловік та без пояснень причин вдарив її та штовхнув на диван. Доньку до ліжка вона не притискала і фізичного насильства до дитини не вчиняла.

З наданого до справи протоколу допиту н/л ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000389 вбачається, що вона підтвердила факт спілкування з матірю і в той час, коли мати взяла її за руку, до кімнати зайшов її батько ОСОБА_2, вдарив мати в область лівого ока та повалив її на ліжко.

Зазначені джерела доказів не містять даних про те, що ОСОБА_2 штовхав потерпілу з метою усунення небезпеки для доньки.

Будь-яких інших доказів, які б підтвердили версію ОСОБА_2 про вчинення ним насильницьких дій щодо дружини в стані крайньої необхідності матеріали справи не містять.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними.

З дотриманням вимог п.7 ст.247 КУпАП провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 цього Кодексу

Порушень норм процесуального права, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни постанови, не встановлено.

За таких обставин постанова судді є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року щодо ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль