ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/832/19 Справа № 705/5010/19 Головуючий по першій інстанції Мазуренко Ю.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №067167 від 20.10.2019 ОСОБА_1 20.10.2019 о 00 год. 08 хв. в с.Гережинівка по вул.Шкільній Уманського району Черкаської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на пристрої «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2019 року скасувати, а провадження закрити на підставі п.2 ч.8 ст.294 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини, які мають значення для справи та ухвалив судове рішення без додержання норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції не вирішувалося питання правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів.

Одночасно вказує, що він написав заяву про розгляд справи без його участі, в якій вину свою визнав та послуг адвоката не потребує, не обдумавши при цьому своїх дій і наслідків.

Зазначає, що судом не встановлено особу адміністративного правопорушення, так як протокол складено відносно ОСОБА_1 , а справа розглядалася відносно ОСОБА_1 , хоча судом постанова виносилася теж відносно ОСОБА_1 .

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення фактично складався по вул.Софіївській в с.Гережинівка Уманського району, а не як зазначено в протоколі по вул АДРЕСА_2 , с.Гережинівка Уманського району.

Також в даному протоколі відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, що вказує на відсутність події та складу самого адміністративного правопорушення.

Одночасно в апеляційній скарзі вказує, що не можливо ідентифікувати технічний засіб, визначити порядок його застосування, з`ясувати наявність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку за допомогою якого йому пропонували пройти огляд на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння.

Крім того вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня відмітка про отримання його копії, який також відсутній у матеріалах справи, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначені в протоколі, невідомо чи вони являються свідками чи потерпілими.

Зазначає, що відсутність в матеріалах справи відеозапису з місця події, вказує на відсутність доказів керування ним транспортним засобом, проведення огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який був присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Уманським міськрайонним судом Черкаської області та який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №067167 від 20.10.2019, згідно якого, ОСОБА_1 20.10.2019 о 00 год. 08 хв. в с.Гережинівка по вул.Шкільній Уманського району Черкаської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на пристрої «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП;

- пояснень від 20.10.2019, отриманих від свідка ОСОБА_3 , згідно яких, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 , знаходячись з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від підпису в протоколі та дачі пояснень відмовився. Вказаний транспортний засіб повернуто власнику, а ОСОБА_1 відсторонено від керування;

Аналогічного змісту пояснення, які містяться в матеріалах справи, також надавав свідок ОСОБА_2 .

Крім того, матеріали даної адміністративної справи містять заяву ОСОБА_1 , адресовану Уманському міськрайонному суду Черкаської області від 19.11.2019, в якій він просив дану справу розглядати без його участі. Одночасно зазначив, що вину визнав повністю, послуг адвоката не потребує та просив суд суворо його не карати.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, не підлягають до задоволення доводи ОСОБА_1 про те, що він написав вищевказану заяву не обдумавши при цьому своїх дій і наслідків, оскільки є неспроможними та спрямованими на уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність.

Під час розгляду даної справи достовірно встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, та на пристрої «Драгер» відмовився в присутності двох свідків. Дані обставини підтвердженні належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи, яким суди першої та апеляційної інстанцій дали належну оцінку, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність у протоколі об`єктивної сторони адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, що вказує на відсутність події та складу самого адміністративного правопорушення є безпідставними.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що не можливо ідентифікувати технічний засіб, визначити порядок його застосування, з`ясувати наявність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку за допомогою якого йому пропонували пройти огляд на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння, оскільки згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, він також мав право пройти огляд щодо виявлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я, який проводитися лікарем закладу та від якого він також відмовився, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, які є належними та допустимими.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не вирішувалося питання правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено особу адміністративного правопорушення, так як протокол складено відносно ОСОБА_1 , а справа розглядалася відносно ОСОБА_1 , хоча судом постанова виносилася теж відносно ОСОБА_1 та те, що вказаний протокол фактично складався по вул.Софіївській в с.Гережинівка Уманського району, а не як зазначено в протоколі по вул.Шкільній, с.Гережинівка Уманського району.

Відповідно до вимог чинного законодавства, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається інформація надана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 067167 від 20.1.2019, складеного відносно ОСОБА_1 , у графі: «особу встановлено», зазначено посвідчення водія НОМЕР_2 від 26.04.2012. Крім того, у поясненнях свідків зазначено, що «особу встановлено».

Тобто, при складанні вищезазначеного протоколу уповноваженими на те особами, у ОСОБА_1 не було зауважень щодо його змісту. Також ним не надавалися пояснення з приводу протоколу, відповідно до вимог ст.256 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в оскаржуваній постанові не вірно зазначено ім`я особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме - ОСОБА_4 , хоча згідно копії паспорту вірно - ОСОБА_4 , але вказаний факт не може слугувати самостійною підставою для скасування постанови суду, а тому допущену помилку в імені апелянта слід вважати очевидною опискою, яку необхідно виправити суду першої інстанції.

Інші доводи апелянта, зазначені в його апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час їх розгляду апеляційним судом.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на наведене, постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19.11.2019 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба