ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/2115/19 Головуючий в 1 інст. Щаслива О.В.
Провадження №33/807/395/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника адвоката Куцигіна І.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою суду, 30 березня 2019 року о 10-00 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Ферганській,2 в м.Запоріжжі з явними ознаками наркотичного сп`яніння (нерозбірлива мова, нестійка хода, зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДД України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження вищезазначеної постанови суду, постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що про час та місце розгляду справи він повідомлений не був, а тому і не був присутній у судовому засіданні та не зміг надати суду пояснення, які, на його думку, істотним чином впливають на вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Він дійсно на пропозицію працівників поліції спочатку відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, але ще до початку складання протоколу погодився пройти такий огляд, проте йому було відмовлено. У зв`язку із цим він одразу після складання протоколу самостійно звернувся до КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» та об 11-30 годині пройшов такий огляд і наркотичного сп`яніння в нього не виявлено. Раніше до адміністративної відповідальності він не притягувався. Апелянт вказує, що усвідомлює те, що своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України, проте виявлене працівниками поліції порушення внаслідок всіх наведених конкретних обставин не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, його дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода не була і не могла бути заподіяна. Керуючи транспортним засобом, він перебував у тверезому стані, а тому не становив небезпеки для учасників дорожнього руху, а саме порушення ним усунуто одразу ж після вчинення.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 участі у розгляді справи судом першої інстанції не брав, оскаржувану постанову отримав лише 19 червня 2019 року (а.с.17).

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 164826 від 30 березня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 у зазначений час, керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: незрозуміла мова, нестійка хода, зіниці очей не реагують на світло, та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в медичній установі відмовився в присутності двох свідків; від надання будь-яких пояснень та клопотань відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 березня 2019 року; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Зазначені докази в їх сукупності суд першої інстанції належним чином проаналізував та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Перевіряючи доводи апелянта щодо малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його фактичні обставини, а також відомості про особу правопорушника, суд апеляційної вважає, що звільнення останнього від адміністративної відповідальності не буде сприяти реалізації завдань, визначених у ст.1 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує і практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він про час та місце розгляду справи повідомлений не був, є безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 суд двічі направляв судові повістки (а.с.10,12), проте поштова кореспонденція поверталась на адресу суду з поміткою: «адресат відсутній».

Таким чином, суд вжив передбачених законом заходів задля повідомлення ОСОБА_1 про дату судового засідання, проте останній не отримував повідомлення на пошті.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він ще до початку складання протоколу погодився пройти огляд на стан сп`яніння, проте йому було відмовлено, спростовуються матеріалами справи, в т.ч. поясненнями свідків.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на висновок лікаря КУ «ЗОНД» щодо результатів медичного його огляду з метою виявлення стану сп`яніння №1444 від 30 березня 2019 року, який ним долучений до апеляційної скарги, та в якому зазначено про те, що на момент огляду в нього ознак сп`яніння не виявлено, апеляційний суд також вважає непереконливими, оскільки вказаний висновок лікаря не спростовує того факту, що ОСОБА_1 у присутності працівників поліції та свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, зазначений огляд проведений без додержання вимог ст.266 КУпАП, згідно з якими, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 травня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 336/2115/19