ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/892/19 Справа № 207/1680/19 Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на ПрАТ "Євраз ім. Петровського", яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

за участю -

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Куценка В.А.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року, визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та призначено стягнення у вигляді попередження.

06 травня 2019 року працівниками Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області встановлений факт ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у бродяжництві дитини, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення АПР18 № 303563 від 07.05.2019 року за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, при ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КупАП, визнала повністю, до суду з приводу розгляду протоколу не з?явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АПР18 № 303563 від 07.05.2019 року (а.с.1), рапортом працівника поліції (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 4).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання, апелянт зазначила, що суд першої інстанції розглянув адміністративну справу у її відсутність, копію постанови суду отримала лише 05 липня 2019 року.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначила, що з тексту оскаржуваної постанови вбачається, що апелянт, начебто, при ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП визнала повністю, до суду з приводу розгляду протоколу не з`явилась, про дату, час, та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення АПР №303563 від 07.05.2019 року, рапортом працівника поліції, та письмовими поясненнями. З цього приводу хочу зазначити наступне.

Стосовно обставин справи апелянт пояснила, що зверталася 01.05.2019 року та 06.05.2019 року до органів поліції з приводу того, що я виховую неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і він не узгоджуючи зі мною, повідомляючи мені, що начебто буде гуляти з дітьми біля будинку, сам їздив до батька, а останній будучи дорослою людиною не вважав за необхідне повідомляти мене про те,що дитина знаходиться у нього. Не виявивши своєї дитини у дворі, переживаючи та піклуючись за свою дитину, звернулась до поліції.

Зазначає, що з чоловіком розлучена, знаходиться в неприязнених стосунках, в зв`язку з чим колишній чоловік постійно настроює сина проти апелянта. В зв`язку з тим, що син страждає на епілепсію та розумову відсталість, у мене дійсно виникають складності в спілкуванні з ним, а колишній чоловік використовує цю ситуацію для того, щоб дитина відносилась до мене негативно.

Під час апеляційного розгляду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Куценко В.А. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , яка не була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_1 була позбавлена можливості реалізувати в суді, передбачені законом (ст.268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Однак вищезазначені вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції дотримані не були, зокрема суддя не з`ясував суть вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, належним чином не дослідив і не перевірив наявні докази, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про існування події та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 303563 від 07.05.2019 року, ОСОБА_1 , 06.05.2019 року ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виразилось у бродяжництві останнього, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП (а.с. 1).

Так, диспозиція ч.1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

Проте і в протоколі про адміністративне правопорушення, і в постанові суду з посиланням на вказаний протокол, не зазначено яким саме чином ОСОБА_1 не виконувала свої батьківські обов`язки, при цьому не зазначено в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч.1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Отже, диспозиція даної статті посилається на певне законодавство, яке передбачає виконання обов`язків. Тому, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції повинен був вказати, які саме обов`язки не були виконані ОСОБА_1 .

З аналізу змісту ч.1 ст.184 КУпАП вбачається, що ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Судом апеляційної інстанції було досліджено наявні матеріали адміністративної справи, з яких вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення містить підпис правопорушника, але цей підпис не відповідає підпису ОСОБА_1 . Виходячи з цього, суд апеляційної інстанції не може вважати допустимим доказом протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 303563 від 07.05.2019 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує дані про особу ОСОБА_1 , яка позитивно характеризується за місцем роботи ПАТ "Дніпровський металургійний завод". Також остання позитивно характеризується за місцем попередньої роботи Навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа-інтернат зі спеціальним відділенням для дітей, які потребують корекції розвитку - центр розвитку дитини "Гармонія", де вона працювала на різних посадах під час знаходження ОСОБА_2 , 2007 року народження.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 було надано для долучення до матеріалів справи копії медичних документів її сина - ОСОБА_2 , які підтверджують його хворобу. Батько ОСОБА_3 участі у вихованні та лікуванні дитини не приймає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, визначив її винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи.

На підставі викладеного постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 , визнати невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, - закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко