права № 359/6842/19
Провадження № 3/359/2431/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 серпня 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №508372 від 27.06.2019 року, 27.06.2019 року о 22 год. 50 хв. на перехресті вулиць Пасічна-Савонівська в с. Проців, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки "Kia Sorento", д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що 27.06.2019 року о 22 год. 50 хв. вона керуючи автомобілем марки "Kia Sorento", д.н.з. НОМЕР_2 рухалася на перехресті вулиць Пасічна-Савонівська в с. Проців, де її зупинив екіпаж поліції по невідомим їй причинам. Під час бесіди, яка виникла між ними, працівники поліції повідомили їй, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння. При цьому в чому саме виражається зазначене сп`яніння, працівники поліції пояснити не змогли, зазначивши, що вони в цьому впевнені. Зазначила, що вона в стані ніякого сп`яніння не перебувала, оскільки їхала по особистим справам. Свідки, які зазначені в протоколі були присутні, але стояли на відстані, тому пояснення, які були записані з їх слів не відповідають дійсності, оскільки з нею останні не спілкувалися. Працівники поліції не пропонували пройти їй огляд на визначення стану його сп`яніння. Також зазначила, що працівники поліції її не доставляли до медичного закладу, а відразу на місці зупинки склали відносно неї протокол. Ці обставини в сукупності вказують на те, що працівниками поліції, на основі своїх припущень, 27.06.2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зазначила, що даний протокол, складений з порушенням чинного законодавства та є незаконним. Враховуючи вищевикладене особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просила суд дану справу відносно неї закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обов`язкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Так, статтею 256 КУпАП закріплено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Судом враховується, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) - встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №508372 від 27.06.2019 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідальність за ст.130 КУпАП наступає в наслідок порушення вимог Правил дорожнього руху.

При розгляді справи, суддею встановлено, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначені умови при яких може застосовуватись адміністративне стягнення, які нерозривно пов`язані між собою і діють тільки в сукупності.

Першою умовою є момент вчинення правопорушення. Тобто він має місце тільки під час керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, водій має керувати транспортним засобом, який має рухатись і під час керування таким транспортним засобом, працівники поліції мають право зупинити його на підставах та у порядку, визначеному чинним законодавством, та за наявності певних ознак у водія, можуть запропоновувати йому пройти тест на визначення стану сп`яніння, на місці зупинки автомобіля. Підстави зупинки транспортних засобів викладені в ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VIII зі змінами. Цей перелік є вичерпним. Він також нерозривно пов`язаний з моментом вчинення правопорушення, що підтверджується зазначеною статтею Закону "Про Національну поліцію", оскільки в ній йдеться про підстави за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби які рухаються, і так само містить обов`язок поліцейського повідомити водію про причини зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Другою умовою при якій може застосовуватись адміністративне стягнення є перебування особи в статусі водія відповідно до п.1.10. Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 "Про затвердження Правил дорожнього руху" зі змінами. Тобто знаходження особи всередині транспортного засобу в момент настання причин зупинення транспортного засобу і наявності у такої особи посвідчення водія відповідної категорії.

Третьою умовою при якій може застосовуватись адміністративне стягнення є відмова водія, що знаходиться в транспортному засобі, який зупинений поліцейським відповідно до вимог законів України від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.п. 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Таким чином підставами для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння у закладі охорони здоров`я є відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами.

При цьому, положення ст. 266 КУпАП, вказаного Порядку і Інструкції у їх системному тлумаченні свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП України за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння може бути складений поліцейським лише після документування належним чином відмови особи, що керує транспортним засобом від проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Адже у разі такої відмови на місці вчинення правопорушення поліцейський зобов`язаний доставити порушника для проведення огляду до медичного закладу.

Також, згідно з п. 8 Розділу II Інструкції, огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі направлення, форма якого надана в Додатку 1 Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовився від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів № 1395).

На думку судді, лише чітке дотримання вказаної вище процедури, зокрема проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Таким чином, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього долучаються докази, зокрема відмови від проходження такого огляду.

Як вбачається в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.06.2019 року.

Однак, суддя оцінує критично та не приймає до уваги вказане направлення як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Як вбачається із даного направлення назва закладу охорони здоров`я, до якого повинен бути доставлений ОСОБА_1 з метою проведення огляду на стан сп`яніння зазначена Бориспільська ЦРЛ, що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1. При цьому у даному направленні в графі "Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив" зазначено: інспектор Бориспільського ВП капітан поліції ОСОБА_2 .

Тобто із відомостей, що міститься у вказаному направленні слідує, що 27.06.2019 року ОСОБА_1 була доставлена капітаном поліції Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_2 до Бориспільської ЦРЛ для проведення медичного огляду з метою визначення стану його алкогольного сп`яніння.

В той же час, місце складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 508372 від 27.06.2019 року відносно ОСОБА_1 зазначено: с. Проців, перехрестя вулиць Пасічна-Савонівська, що вказує на складання зазначеного протоколу поза межами закладу охорони здоров`я.

Це в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_1 не було доставлено в заклад охорони здоров`я, а саме до Бориспільської ЦРЛ, на предмет огляду на стан сп`яніння, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, яка вказує, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Встановлено, що відомості, що містяться у направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.06.2019 року не відповідають дійсності, що вказує на те, що його оформлення відбувалося з порушенням вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, у наданому до суду адміністративному матеріалі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 була доставлена до медичного закладу для визначення стану сп`яніння, де вона відмовилася від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, як про це зазначено у відповідному направленні.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що при оформленні матеріалів даної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором поліції допущено грубе порушення вищезазначених норм чинного законодавства, оскільки поліцейській у встановленому порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Недотримання працівниками поліції форми та порядку оформлення направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я, вказує на порушення останніми процедури проведення огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до медичного закладу. Ці обставини в сукупності свідчать про те, що докази, отримані з порушенням встановленого порядку, а тому є недопустимими і не можуть братись судом до уваги.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №508372 від 27.06.2019 року, не зазначено дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння.

При цьому, в матеріалах справи відсутні дані відео фіксації спілкування поліції з водієм та запрошення свідків.

Крім того, суддя також вважає, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які містяться у матеріалах справи також є неналежними доказами, оскільки останні в довільній формі пояснень не писали, а поставили підписи під написаним текстом працівником поліції. В свою чергу вказані свідки з водієм не спілкували, тому надані пояснення свідків в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що в даному випадку, докази зібрані посадовою особою не у відповідності з вимогами законодавства України, суддя приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, тобто в закладі охорони здоров`я.

В той же час, дані обставини вказують на те, що всі докази зібрані посадовою особою не у відповідності з вимогами законодавства України, що є додатковою підставою для визнання доказів недопустимими.

З огляду на ці обставини в сукупності, суддя приходить до висновку, що вищезазначені істотні порушення під час провадження у справі про адміністративне правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дають достатніх та законних підстав для встановлення даних про винуватість ОСОБА_1 , у інкримінованому їй правопорушенні.

Таким чином, в процесі розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт того, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовилася від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для встановлення стану сп`яніння в медичному закладі, до якого вона повинна була бути доставлена працівниками поліції, як це закріплено в п. 2.5 ПДР України.

Наведене свідчить, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №508372 від 27.06.2019 року, щодо відмови ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, також не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищезазначеними та перевіреними судом доказами.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складений капітаном поліції Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області Бондарчуком О.А. без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №508372 від 27.06.2019 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Сергій Шевченко проти України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №508372 від 27.06.2019 року, складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя : С.М. Вознюк