ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Федоринського В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 280614 від 03.03.2019 року, 03.03.2019 року о 20 год. 35 хв. у м. Миколаєві по вул. Херсонське Шосе, 1/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Daewoo Sens", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось запахом алкоголю з порожнини роту, нестійкою ходою та тремтінням пальців рук. На місці зупинки транспортного засобу, в установленому законом порядку, в присутності двох свідків, водій пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу "Drager ARBL 0891", результат якого, згідно тесту № 501, становив 0,96 проміле. У зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Зазначає, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП, судом першої інстанції розглянуто справу без його участі, чим позбавлено його права на доступ до правосуддя.

Стверджує, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності Центральним районним судом м. Миколаєва є незаконним та проведений з порушенням положень ст.276 КУпАП. Так суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В. в порушення вимог ст.278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду вказаної належним чином не вирішила питання , чи належить до її компетенції розгляд даної справи.

Звертає увагу, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 280614 від 03.03.2019 року складеному відносно нього вбачається, що вказане правопорушення вчинене в Інгульському районі м. Миколаєва, крім того з його паспорта вбачається, що станом на 03.03.2019 року місцем реєстрації було вказано АДРЕСА_2 , тобто також Інгульський район м. Миколаєва. Фактично з 19.09.2018 року він з дружиною проживає за адресою АДРЕСА_1 , тобто в Заводському районі м. Миколаєва. Адреса ж , АДРЕСА_5 , яка з невідомих причин вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсності. За такого, адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 повинні були розглядатись у Ленінському районному суді м. Миколаєва або ж в Заводському районному суді м. Миколаєва.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Федоринського В. М. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляції приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 280614 від 03.03.2019 року, 03.03.2019 року о 20 год. 35 хв. у м. Миколаєві по вул. Херсонське Шосе, 1/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Daewoo Sens", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалось запахом алкоголю з порожнини роту, нестійкою ходою та тремтінням пальців рук. На місці зупинки транспортного засобу, в установленому законом порядку, в присутності двох свідків, водій пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу "Drager ARBL 0891", результат якого, згідно тесту № 501, становив 0,96 проміле. З показами приладу водій погодився.

Вказаний протокол складено у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зазначений протокол ОСОБА_1 підписав без зауважень.

Крім того, зміст протоколу узгоджується з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт наявності вказаних в протоколі ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а також вказали на позитивний результат та виявлення алкогольного сп`яніння у останнього, після проведення відповідного огляду. При цьому, письмовими поясненнями вони також вказали на правильність проведення процедури такого огляду, в ході якого і було виявлено стан алкогольного сп`яніння.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються наданими апеляційному суду поясненнями інспектора патрульної поліції Єфремова В.О. та дослідженими апеляційним судом даними відеозапису з нагрудного відеорегістратора співробітника патрульної поліції.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його прав в зв`язку з тим, що суд першої інстанції справу розглянув без його участі, є неприйнятними, оскільки провадження про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 неодноразово призначалось судом до слухання, проте, правопорушником подавались численні клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням в зоні АТО. При цьому, жодних доказів на підтвердження вказаного факту ним суду першої інстанції не було надано. Вважаю, що ОСОБА_1 , знаючи про те, що в провадженні місцевого суду на розгляді перебуває відносно нього справа про адміністративне правопорушення, об`єктивно міг і повинен був знайти можливість прийняти участь в його розгляді, а не сформувати своєю поведінкою думку суду про намагання затягнути розгляд провадження до закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, в межах яких може бути накладено адміністративне стягнення.

Також вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено право особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на захист, а тому постанова районного суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції або ж його присутність в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення правил підсудності при розгляді даної справи, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються судом за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При цьому, відповідно до змісту статті 257 КУпАП, місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначається особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, яка після його складання, направляє матеріали справи до органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 р. № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 КУпАП», роз`яснено судам, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність, питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 280614 від 03.03.2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 , останній проживав за адресою: АДРЕСА_5 . З даним протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис. Ніяких заперечень від останнього, в тому числі щодо його місця проживання, в ході складання протоколу не надходило.

Крім того, зі змісту електронної форми звернення громадян від 18.04.2019 року поданої ОСОБА_1 на адресу Центрального районного суду м. Миколаєва вбачається, що ОСОБА_1 під час подання звернення також вказав своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

Ураховуючи вищенаведене, вважаю необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення правил підсудності при розгляді даної справи.

Зазначені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому підстав для скасування постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.