Дата документу 14.08.2019
Справа № 334/4425/19
Провадження № 3/334/1079/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2019 року у відношенні ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення № 47589416 за ст. 183-1 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , аліменти не сплачує, має заборгованість по аліментам, де сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення а саме - несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП України правопорушнику роз`яснені.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 статті 183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення вказаного адміністративного правопорушення запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06 лютого 2018 року, а отже з цього часу діють положення ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП, закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або не набрав чинності.

Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом.

Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність і саме тому мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в статті 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

З огляду на те, що ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі. При цьому період часу несплати аліментів особою до набрання чинності ст. 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість внаслідок несплати аліментів ОСОБА_1 фактично виникла до дати введення положень ст. 183-1 КУпАП в дію, оскільки з наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вказано, що станом на 01.03.2018 року сукупний розмір заборгованості складає 28000 грн.

Однак, судом встановлено, що заборгованість в подальшому не була сплачена порушником у повному обсязі та станом на 01.06.2019 року становить 37100 грн., що перевищує суму відповідних платежів за встановлені шість місяців у розмірі 8101,78 грн., що є обставиною для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд визнає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КпАП України.

Вирішуючи питання щодо розміру адміністративного стягнення слід врахувати особу правопорушника, ставлення до правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи всі обставини вважаю можливим накладення адміністративного стягнення не в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті Особливої частини Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно із Законом України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто в сумі 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, враховуючи особу правопорушника та обставини вчинення правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 34, ч. 1 ст. 41, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КпАП України та накласти на нього стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на сто двадцять годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти діб з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Баруліна Т. Є.