Справа № 152/324/19
Провадження № 33/801/650/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаровський І. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 31 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 068591, складеного 03 березня 2019 року в 04 год. 00 хв. - 03 березня 2019 року в 02 год. 30 хв. в с. Джурин по вул. Смавзюка водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді-80, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у Шаргородській ЦРЛ, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 31 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП і призначеному йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 до Державного бюджету судовий збір в сумі 384,20 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначив, що визначений ст. 289 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови він пропустив, оскільки на час її винесення він перебував за межами України - з 13 травня 2019 року до 30 червня 2019 року був на роботі в Польщі, у зв`язку з чим його не було повідомлено про місце і час розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Зазначив, що з оскаржуваною постановою він не погоджується у зв`язку з тим, що в той день він випив пляшку безалкогольного пива, після чого керував автомобілем, оскільки п`яним не був. З результатами медичного висновку про стан алкогольного сп`яніння він не погоджувався і мав намір оскаржити його в суді під час розгляду адміністративної справи, проте суд позбавив його такого права, оскільки його не було повідомлено про розгляд справи. Жодної повістки він не отримував, так як був змушений поїхати з місця постійного проживання в пошуках роботи: в м. Київ, в м. Одесу, а потім до Польщі, де працював з 13 травня 2019 року до 30 червня 2019 року. Суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність у той період, коли він перебував у Польщі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційна скарга підлягають до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 31 травня 2019 року за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Копію постанови направлено ОСОБА_1 до відома 03 червня 2019 року (а. с. 19), проте рекомендований лист із повідомленням про вручення № 264 повернувся до суду не врученим із зазначенням відділенням поштового зв`язку причини повернення: «Адресат відсутній» (а. с. 20-22).

Із копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 перетинав кордон: 13 травня 2019 року - в`їзд на територію Польщі, 30 червня 2019 року - виїзд (а. с. 38-39).

08 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи (а. с. 23).

10 липня 2019 року ОСОБА_1 видано копію оскаржуваної постанови суду (а. с. 25).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав через відділення поштового зв`язку 19 липня 2019 року (а. с. 42), тобто протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Такі обставини вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а тому цей строк підлягає поновленню.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 068591 від 03 березня 2019 року, із якого вбачається, що 03 березня 2019 року о 02 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в Шаргородській ЦРЛ. У протоколі ОСОБА_1 зазначив, що випив пляшку пива, після чого керував автомобілем (а. с. 1);

- висновком Шаргородської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 березня 2019 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 2);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 березня 2019 року, із якого вбачається, що за результатами огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; результати огляду: Алкофор 105 03 березня 2019 року в 03.30 год. - 0,430 проміле; Алкофор 105 03 березня 2019 року в 03.50 год. - 0,440 проміле (а. с. 51-52, 54-55).

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено відповідним висновком закладу охорони здоров`я.

Разом з цим заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, який розглянув справу без належного його повідомлення про дату розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що надіслані ОСОБА_1 повістки про виклик до суду на 15 травня 2019 року та на 31 травня 2019 року повернулись до суду не врученими, із зазначенням відділенням поштового зв`язку причини повернення: «Адресат відсутній» (а. с. 14-15; 16-17). Доказів про вручення ОСОБА_1 повісток про явку до суду матеріали справи не містять, тобто його не було своєчасно, у відповідності до ст. 272-2 КУпАП - не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, повідомлено про місце і час розгляду справи.

Крім того, із доданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 в період з 13 травня 2019 року до 30 червня 2019 року перебував за межами України - в Польщі.

Незважаючи на відсутність в матеріалах справи даних про своєчасне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, суд першої інстанції 31 травня 2019 року розглянув справу за його відсутності, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП.

З огляду на викладене суд першої інстанції порушив порядок розгляду справи про адміністративне порушення у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим, зокрема, порушив право на захист ОСОБА_1 . Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими та заслуговують на увагу, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції із винесенням нової постанови.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (пункт 7).

Згідно положень частини 2 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Станом на день розгляду апеляційним судом справи, визначений ч. 2 статті 38 КУпАП строк закінчився, що згідно вимог п. 7 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

За наведених обставин постанова суду першої інстанції підлягає до скасування із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, визначеного ч. 2 ст. 38 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шаргородського районного суду Вінницької області від 31 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 31 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ.В. Матківська