Провадження № 33/4808/521/19
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянин України

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 21 жовтня 2019 року о 01 год. 47 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Вовчинецька, 128, керував транспортним засобом марки "Mercedes Benz Sprinter 313 CDI", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п.2.9 а) ПДР України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Млинарська, 21.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 разом із апеляційною скаргою подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин, а саме копію постанови він отримав лише 04.12.2019 року, у зв`язку із помилкою допущеною відправником, в даному випадку Івано-Франківським міським судом, при зазначенні його адреси проживання: замість вул. АДРЕСА_1 , адресат зазначив АДРЕСА_4 .

Зазначає, що суд розглянув справу за його відсутності, не маючи даних про повідомлення його про день та час розгляду справи, що стало порушенням його прав. Зазначає, що працівниками поліції його особа встановлювалась на основі паспортних даних, в яке було вкладено посвідчення водія. Однак, працівник поліції при внесенні даних до протоколу про його місце проживання допустився помилки в номері будинку, в зв`язку із чим він не отримав повідомлення суду про день та час розгляду справи.

Зазначає, що працівники поліції підійшли до нього в той час, коли автомобіль перебував вже на парковці, а не був зупинений під час керування транспортним засобом, що суперечить Інструкції.

Вказує на те, що огляд в медичному закладі на визначення стану алкогольного сп`яніння проводиться тільки при умові ухилення водія від відповідного огляду. А ОСОБА_1 не ухилявся від проведення даного огляду.

Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду виявлення стану алкогольного сп`яніння, на підставі якого було зроблено відповідний висновок про його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

За наведених обставин, постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню.

Просить поновити строк на оскарження постанови суду, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанову судді необхідно скасувати з наступних підстав.

Так, в своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції за відсутності даних про те, що він належним чином був повідомлений про розгляд справи, безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи заяви, поданої разом із апеляційною скаргою, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної реальної можливості бути присутнім у суді під час розгляду справи та організувати ефективний захист своїх інтересів, про прийняття судом першої інстанції необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді.

Зокрема, зі змісту матеріалів справи та доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення, серії БД №314859 неправильно зазначено місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, внаслідок чого було неможливо повідомити його про розгляд справи у суді, оскільки поштова кореспонденція повернулась з відміткою про те, що повідомлення повернуто з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

Зокрема, в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності неправильно зазначені дані, щодо місця проживання ОСОБА_1 , а саме замість будинку АДРЕСА_4 .

Правильність даних щодо місця проживання було підтверджено ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги на оскаржувану постанову суду та під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом з тим, право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Зі змісту постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.11.2019 року вбачається, що суд розглянув справу без участі особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, не маючи достовірних даних про обізнаність правопорушника про день та час розгляду справи, а тому ОСОБА_1 не зміг вчасно дізнатися про постановлене судом рішення.

Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, враховуючи, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, те що апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 з незначним пропуском встановленого законом строку, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 посилається на те, що суд розглянув справу за його відсутності, чим було порушено право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, в матеріалах справи наявне повернуте укрпоштою повідомлення суду про день та час розгляду справи з відміткою про невручення адресату повідомлення з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язок щодо пересилання поштового відправлення (а.с.7-8), на що суд не звернув увагу та в перше призначене судове засідання розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було грубо порушено вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки він безпідставно розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за відсутності даних, які свідчили, що ОСОБА_1 знає про те, що в провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває на розгляді справа про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що поняття «кримінальне обвинувачення», яке використовується у статті 6 Конвенції, має автономний характер і його необхідно розуміти лише виходячи з положень Конвенції.

Подібне застереження означає, що виведення у законодавстві країн-учасниць з-під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень і віднесення їх до юрисдикції інших органів, що може означати визнання національним законодавцем таких проступків адміністративними, для Європейського Суду не матиме значення.

Визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється Європейським Судом не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем" є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки , мати захисника та інші.

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні, вказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, до яких відноситься право знати у якому правопорушенні її звинувачують, яке забезпечується шляхом вручення копії відповідного акту в якому викладено формулювання обвинувачення у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення не була вручена ОСОБА_1 .

Зокрема, обидва екземпляри протоколів про адміністративне правопорушення (оригінал та його копія) знаходяться в матеріалах справи, що свідчить про грубе порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП (а.с.1-2).

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, однак відсутні достатні дані, які дозволяють встановити, що ОСОБА_1 відмовився від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не свідчать про те, що працівниками поліції вчинялись дії спрямовані на вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 і останній відмовився отримувати відповідну копію протоколу.

В той же час, вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Зокрема, зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що законом передбачена можливість зробити у протоколі про адміністративне правопорушення запис про те, що правопорушник відмовляється підписати протокол і не передбачено можливості зробити запис про те, що останній відмовляється від отримання протоколу.

При складанні протоколу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Інструкцією з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - Інструкція), затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 02 липня 2016 року № 566 деталізовано вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та порядку його складення.

Згідно з п. 9, п. 11 розділу ІІ Інструкції протокол складається у двох примірниках. Один примірник протоколу під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та вручення протоколу про адміністративне правопорушення належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому, суд не може перебирати на себе функції обвинувачення та вчиняти процесуальні дії, обов`язок вчинити які за законом покладено на відповідну уповноважену особу, яка висуває обвинувачення та складає протокол про адміністративне правопорушення.

Зміст висунутого обвинувачення сформульовано відповідною посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення, копія якого повинна бути вручена особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд приймає до уваги, що діючим КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року, не визначено порядок вручення протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності, апеляційний суд вважає, що при виконанні вимог щодо обов`язку вручити копію постанови про адміністративне правопорушення необхідно забезпечити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності реальну можливість ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення з метою організації ефективного захисту своїх інтересів.

Факт відмови правопорушника від отримання протоколу про адміністративне правопорушення повинен бути доведений посадовою особою на яку покладено обов`язок вручити копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, вищевказаний факт може бути доведений відеоозаписом, яким зафіксована відмова правопорушника отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення, письмова відмова правопорушника отримати копію відповідного протоколу або інші дані, які дозволяють встановити, що правопорушник безпідставно відмовився отримувати копію протоколу.

Крім того, у разі неможливості вручення копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності безпосередньо особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідна посадова особа або компетентний орган повинні рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення та з описом вкладення направляти особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення за фактичним місцем її проживання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен був вирішити питання про повернення матеріалів справи для належного оформлення та виконання вимог ч.2 ст.254 КУпАП щодо вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак , суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, що правопорушник був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та отримав його копію, що свідчить про істотне порушення права на захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Апеляційний суд вважає, що невручення копії протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та відсутність даних про роз`яснення їй змісту протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про істотне порушення права на захист і є безумовною підставою для скасування рішення про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну, оскільки судом першої інстанції були допущені грубі порушення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на захист.

Враховуючи стадію, на якій знаходиться розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги, що на даний час не закінчився встановлений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, виходячи з принципу верховенства права, який визначає правосуддя проявом вищої справедливості, апеляційний суд вважає за необхідне матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області для виконання вимог ч.2 ст.254 КУпАП щодо вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Після виконання вимог ч.2 ст.254 КУпАП матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повинні бути направлені до суду першої інстанції у відповідності до вимог ст.276 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 245, 251, 278, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв