ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1469/19 Справа № 212/7935/19 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку дистанційного судового провадження, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції);

адвоката - Скоробогатько В.Ю. (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В :

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352 гривні 40 копійок судового збору.

Так, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 10.09.2019 року о 23-20 годині, в Дніпропетровській області, м. Кривого Рогу, Покровського району, по мкр. 5-й Зарічний,70, керував транспортним засобом ВАЗ 21083 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння підтверджується результатом приладу Драгер, який складає 2,92 проміле. Огляд на стан сп`яніння проводився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає постанову незаконною та такою, що порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 і тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 та його представника, останні просили відкласти розгляд справи, але суд не взяв до уваги їх доводи та залишив клопотання без задоволення.

Вважає висновки суду про те, що ОСОБА_1 з метою уникнення адміністративної відповідальності умисно затягує розгляд справи, оскільки жодного разу особисто до суду не з`явився, - безпідставними.

Вказує, суд першої інстанції дослідив СД диск у якому не зафіксовано керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21083, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вважає, що наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться йому у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвоката Скоробогатько В.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Скоробогатько В.Ю., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, приходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Однак судом першої інстанції, дані вимоги закону не були дотриманні.

Апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 208653, 10 вересня 2019 року о 23-20 годині, в Дніпропетровській області, м. Кривого Рогу, Покровського району, по мкр. 5-й Зарічний,70, керував транспортним засобом ВАЗ 21083 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння підтверджується результатом приладу Драгер, який складає 2,92 проміле. Огляд на стан сп`яніння проводився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, пояснив, що 10 вересня 2019 року близько 23 години він зупинився біля будинку, до нього підійшли поліцейські коли він не керував автомобілем та запропонували йому бути присутнім в якості свідка. Запропонували йому проїхати на місце затримання особи, на що він погодився. Після цього, під час спілкування з поліцейськими, останні запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера. Стан сп`яніння підтвердився результатом приладу Драгер, який складає 2,92 проміле. Поліцейські склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги та пояснень наданих ОСОБА_1 в судовому засіданні, судом апеляційної інстанції викликались свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та поліцейські ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , але останні до судового засідання не з`явились.

В ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції було оглянуто відеозапис з бодікамер поліцейських.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 208653 від 10.09.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21083 д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому, з наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що вказана особа керувала транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки відеозапис, оглянутий у апеляційному суді, не містить відомостей, що останнім, як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу.

Пояснення ОСОБА_1 щодо обставин повністю та об`єктивно підтверджуються відеоматеріалами, які додані до матеріалів справи працівниками поліції. Вказані пояснення не мають розбіжностей з відеоматеріалами, а повністю підтверджуються ними.

Під час розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не звернув уваги на вказані недоліки протоколу і доданих до нього матеріалів.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскарженої постанови у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2019 року, - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко