П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Тхір О.А., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи за протоколом серії ОБ №139757 від 11.07.2019 року, які надійшли від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП суду невідомий, який до адміністративної відповідальності не притягувався, якому роз`яснено процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 11 липня 2019 року о 02 годині 00 хвилини в м. Ужгород, проспект Свободи, керував транспортним засобом Audi A6 державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Драгер та у лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Такими діями ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні після роз`яснень прав та обов`язків повідомив, що залучити до участі у справі адвоката не бажає, заяв та клопотань від ОСОБА_1 не надходило. При дачі пояснень в суді спочатку категорично заперечив свою причетність до інкримінованого правопорушення, надав протокол огляду на стан сп`яніння від ЗОНД для дослідження в судовому засіданні. Пояснив, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №139757 від 11.07.2019 року, звернувся до ЗОНД з метою медичного освідчення на стан сп`яніння, оскільки не погоджувався з діями поліцейських.

В ході розгляду справи та дослідження наданого ним протоколу вину у вчиненому правопорушенні, за викладених в протоколі обставин, ОСОБА_1 визнав повністю.

Заслухавши, особу яка притягається до відповідальності, дослідивши надані докази, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, за вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови відмови цієї особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (пункт 27) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, обов`язок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія, як особу, що керує транспортним засобом.

Під час підготовки справи до розгляду не виявлено підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 для дооформлення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 під час судового засідання, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Крім особистого визнання вини, вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується зібраними у справі письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №139757 від 11.07.2019 року, в якому, зокрема, викладено обставини правопорушення та вказано ознаки сп`яніння, які виявлені поліцейськими під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів), рапортом працівника поліції від 11.07.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11.07.2019, які підписами засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження освідчення на стан сп`яніння, продемонстрованим в ході судового засідання відеозаписом з місця події, відтвореним та дослідженим під час судового засідання від 11.07.2019.

Отже, в даному випадку судом встановлена та перевірено обставини, які підлягають доказуванню в даному правопорушенні, що інкримінується ОСОБА_1 , зокрема, встановлено та не заперечується останнім, факт керування ним транспортним засобом в зазначені в протоколі час та місці, та доведено і факт його відмови при цьому від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Таким чином, суд не приймає до уваги поданий порушником ОСОБА_1 протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння Закарпатського обласного наркологічного диспансеру № 705 від 11 липня 2019 року Щодо ОСОБА_1 , як доказ на спростування обставин, викладених в протоколі, адже в даній справі з`ясуванню та доказуванню підлягає саме факт відмови водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом. Крім того, в будь-якому випадку на підтвердження і відсутності стану сп`яніння в ОСОБА_1 суд не може взяти такий протокол до уваги, оскільки він є недопустимим доказом в даному випадку, в зв`язку з тим, що по -перше, огляд проведено о 04 год. 46 хв. 11.07.2019 року, в той час як події відмови від проходження огляду на місці зупинки відбувались о 02 год. 00 хв 11.07.2019 року, тобто після спливу більше як 2 години від моменту події, по-друге, у самому заключенні лікар надає висновок "ознак сп`яніння не виявлено", однак в самому протоколі в графі 12 А - час та результати дослідження - зазначено "о 04 год 47 хв - результат 0,3 проміле" , що є більше допустимої норми алкоголю, яку встановлено в 0,2 проміле, що не узгоджується з висновком лікаря.

Оцінюючи докази, у їх сукупності, суд доходить висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та за таких обставин, враховуючи вище викладене, суд у відповідності до положень статей 251та252 КУпАП, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та вину ОСОБА_1 у вчиненні такого повністю доведено.

Невизнавальні початкові пояснення особи, яка притягається до відповідальності, суд оцінює як такі, що дані з метою уникнення можливої відповідальності в разі доведення вини у вчиненому, адже санкція статті передбачає безальтернативно суворе покарання.

Крім того суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, на підставі досліджених у справі письмових доказів, в тому числі відеозапису, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, доходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмову водія, який керує транспортним засобом від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру відповідальності ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.ст. 33,34 КУпАП, суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, ступінь його вини у вчиненому, та з урахуванням сукупності наведених обставин, вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Саме таке визначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення аналогічних правопорушень як самим порушником так і іншими особами.

Згідно зі ст. 40-1КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., суддя-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) судового збору на користь Державної судової адміністрації України .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А.Тхір