ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/895/19 Справа № 183/2566/19 Суддя у 1-й інстанції - Крохмалюк І. П. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу адвоката Хейлика В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Новомосковська, яка працює головним державним ревізором - інспектором відділу адміністрування єдиного внеску Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

адвоката - Хейлик В.В.,

прокурора - Дідікової А.О.

Встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону, не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання доходу у вигляді подарунку - нерухоме майно, на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб з 1 січня 2018 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). 25.07.2017 року наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 981-о « Про призначення ОСОБА_1 », останню було призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області.

06.09.2018 року ОСОБА_1 була повідомлена про зміну істотних умов державної служби (основних посадових обов`язків), а саме переведення з 05 листопада 2018 року у зв`язку із зміною організаційної структури та штатного розпису ГУ ДФС у Дніпропетровській області на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску лівобережного управління, що засвідчується її підписом.

04.10.2018 року наказом ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 915-о « Про переведення працівників», ОСОБА_1 було призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, перебуваючи на якій остання допустила правопорушення.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області є державним службовцем, згідно п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно з заявою ОСОБА_1 від 25.07.2017 року, остання підтвердила, що прочитала та зрозуміла, а також зобов`язалась виконувати «Правила етичної поведінки та запобігання корупції в органах ДФС», затверджені наказом ДФС України від 01.12.2016 № 979, що засвідчується її підписом.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідно ст. 1 Закону будучи суб`єктом декларування та згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 29.11.2018 року, знаходячись у приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О . М. , отримала дохід у вигляді подарунку - нерухоме майно, а саме: отримала у власність, згідно договору дарування від 29.11.2018 року № 1529, квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 100 000, 00 грн. (сто тисяч гривень, 00 копійок).

Отже, ОСОБА_1 після вчинення всіх дій щодо оформлення договору дарування та набуття права власності на нерухоме майно загальною вартістю сто тисяч гривень, 00 копійок достовірно була обізнана про вартість отриманого доходу у вигляді подарунку - нерухомого майна. Тобто у ОСОБА_1 як суб`єкта декларування, відбулись суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

В апеляційній скарзі:

- адвокат Хейлик В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю, на його думку, в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог Конституції України, КУпАІІ та законів України, нічим не обґрунтований та побудований на припущеннях посадової особи, є незаконним і підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю через неповне встановлення необхідних для вирішення справи обставин, через необ`єктивність, однобічність, неповноту з`ясування обставин справи, які мають значення для вирішення її у точній послідовності у відповідності із законом.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України та інше.

Слід зазначити, що згідно п. і та п. 4 Загальних положень "Про Департамент захищу економіки Національної поліції України" покладення на Департамент обов`язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п. 4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК.

На підставі викладеного приходимо до висновку, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі, та є підставою для закриття провадження по справі.

Так в екземплярі протоколу наданого ОСОБА_1 відсутні підписи посадової особи, протокол до кінця не заповнений. Тобто протокол не оформлений належним чином, що є порушенням вимог КУпАП до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією у відношенні ОСОБА_3 . складений з істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, є підстави визнати цей доказ недопустимим.

Інші докази у справі не доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАІІ.

Крім того, апелянт зазначив, що згідно договору дарування нерухомого майна від 29.11.2018 р., ОСОБА_3 одноособово отримала подарунок у не грошовій формі - нерухоме майно від ОСОБА_4 , а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість вказаного житлової квартири, згідно договору дарування укладеного між нею та дарувальником склала 100 000,00 гривень.

Договір дарування підписувався двома особами ОСОБА_3 та її мамою ОСОБА_5 Перед підписанням з текстом ОСОБА_3 не знайомилась з текстом договору так як довіряла мамі і вартість нерухомого майна не бачила і не знала. Не подала своєчасно відомості про зазначене майно так як про вартість квартири дізналась лише при заповненні декларації у 2019 році.

Ключовою метою декларування доходів та майна публічних посадових осіб є безумовно запобігання незаконному збагаченню або врегулювання конфлікту інтересів. У даному випадку незаконне збагачення не у кримінально-правовому аспекті, а як дії посадової особи, що передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Незаконне збагачення передбачає значне збільшення активів державної посадової особи, яке перевищує її законні доходи, які вона не може раціонально обґрунтувати. У даному випадку ні про яке незаконне збагачення посадової особою ОСОБА_3 не може йти мови. Так як зазначену квартиру придбала у 2013 році на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_6 , тобто у законний спосіб.

В бездіяльності ОСОБА_1 не було встановлено мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки квартира була отримана у законний спосіб та з законних джерел, про її отримання ОСОБА_1 правдиво повідомила у декларації за 2018 рік, що також свідчить про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю доходів суб`єкта декларування.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого Ч. 2 СТ. 172-6 КУпАП, оскільки у неї були відсутні мотиви вчиниш порушення закону, вона не бажала його порушувати, поза її волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даною статтею.

ОСОБА_1 під час розгляду справи в апеляційній інстанції пояснила, що не задекларувала відомості про суттєві зміни у її майновому стані, оскільки отримала квартиру за договором дарування від своєї матері, а вартість квартири їй була невідома.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та діючий в її інтересах адвокат Хейлик В.В. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, скасувати постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року, та закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення.

Прокурор Дідікова А.О. висловила думку про необхідність залишення постанови суду першої інстанції без змін, вважала, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції": правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Так, відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна, зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з підпунктом «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону та відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону є суб`єктами декларування.

Частиною другою ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів,встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Згідно з рішенням № 2 Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016, зареєстрованим Міністерством юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088 із змінами згідно рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року зареєстрованим Міністерством юстиції України від 19.08.2016 за № 1153/29283 така система розпочинає свою роботу в два етапи:

перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

- декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище.

другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Державна фіскальна служба України (ДФС), відповідно до Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою КМУ № 236 від 21 травня 2014 року, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів.

Відповідно до положення «Про Головне управління ДФС у Дніпропетровській області», затвердженого Наказом ДФС № 202 від 27.03.2017 року, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується ДФС. Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі по тексту - ГУ ДФС) є органом доходів і зборів. ГУ ДФС може мати у своєму складі відокремлені структурні підрозділи перелік яких затверджується окремим наказом ДФС. ГУ ДФС є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. Основним завданням ГУ ДФС є забезпечення реалізації державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи.

ГУ ДФС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, Указами Президента України та Постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Мінфіну, що належить до компетенції ДФС, наказами ДФС, дорученнями голови ДФС, його першого заступника та заступників, іншими актами законодавства.

Частиною 3 ст. 52 Закону №1700-VII передбачено, що порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані визначаються Національним агентством.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідно ст. 1 Закону будучи суб`єктом декларування та згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 29.11.2018 року, знаходячись у приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Шевченко О .М. , отримала дохід у вигляді подарунку - нерухоме майно, а саме: отримала у власність, згідно договору дарування від 29.11.2018 року № 1529, квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 100 000, 00 грн. (сто тисяч гривень, 00 копійок).

Отже ОСОБА_1 , після вчинення всіх дій щодо оформлення договору дарування та набуття права власності на нерухоме майно загальною вартістю сто тисяч гривень, 00 копійок достовірно була обізнана про вартість отриманого доходу у вигляді подарунку - нерухомого майна. Тобто у ОСОБА_1 як суб`єкта декларування, відбулись суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно.

Доводи апеляційної скарги захисника Хейлика В.В. в інтересах ОСОБА_1 , що остання отримала подарунок у не грошовій формі та те що остання не була обізнала про вартість подарунку, є безпідставними та такими що не можуть бути прийняті до уваги.

Так, договір дарування відповідно чинного законодавства повинен бути нотаріально завірений та підписується двома особами: дарувальником та обдарованим. Крім того, для нотаріального посвідчення договору дарування необхідно надати нотаріусу звіт про оцінку майна із зазначенням ринкової вартості майна.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що останній не було відомо вартість майна суд розцінює, як спробу уникнути покарання за адміністративне правопорушення. Згідно офіційної відповіді голови Національного агентства з питань запобігання корупції Корчак Н.М. від 02.03.2017 року № 03-05/4886/17 на запит Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо роботи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua/search), здійсненому 05.04.2019 року, встановлено, що ОСОБА_1 не повідомила про суттєві зміни в майновому стані, що відбулись 29.11.2018 року.

Зазначені правопорушення підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення №1091 від 18.04.2019 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 11); -відповіддю приватного нотаріуса Шевченка О.М. (а.с. 16); -особовою карткою державного службовця № 04-36-04-01-17/1400 (а.с. 23-29); -наказом про призначення ОСОБА_1 № 981-о (а.с. 36); -повідомленням «Про зміну істотних умов державної служби», з яким ОСОБА_1 ознайомлена під розпис 06.09.2018 року (а.с. 44).

Висновки суду про те, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, якими підтверджено, що ОСОБА_1 не вжила всіх вичерпних заходів, спрямованих на повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як це передбачено ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції".

Обґрунтування апеляційних вимог в даному випадку не свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 у будь-якому випадку мав діяти відповідно до вимог п.п. "б" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції".

Доводи адвоката Хейлика В.В. що департамент УЗЕ Національної поліції України не є суб`єктом, який має право на збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, відповідно до розділу І Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого Наказом Голови Національної поліції № 81 від 07.11.2015 року (далі - Положення), Департамент захисту економіки Національної поліції України (далі ДЗЕ, Департамент) є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції Національної поліції України.

Згідно з ч. ч. 1,3 розділу ІІ Положення, основними завданнями Департаменту є участь у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері боротьби із злочинністю, захисту економіки та об`єктів права власності; боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави, та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування; протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Відповідно до п. 3 ч. 2 розділу IV Положення, працівники Департаменту мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема за ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З системного аналізу вказаних положень Закону України «Про запобігання корупції», положень КУпАП, а також Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України слідує, що посадові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», як спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на підставі отриманих матеріалів складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ч. 6, 7 ст. 126 Конституції України, Законом України "Про запобігання корупції", ст. ст. 7, 9, 10, 11, ч. 1 ст.172-6, ст. ст. 247, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Хейлика В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарженн - задовольнити.

Апеляційну скаргу адвоката Хейлика В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року - залишити без задоволення.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко