Справа № 339/332/19 156
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2019 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Поляниця М. М. розглянувши у відкритому судовому засіданні з участю Яворського В.В. матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної віповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
На розгляд суду поступив зазначений адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.
В протоколі про адміністративне правопорушення від 22.11.2019 серія ДПР 18 № 054323 інспектором Долинського ВП зазначено, що 22 листопада 2019 року о 03 год. 35 хв. в м. Болехів, вул. Гузіївська водій ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL VIVARO д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права передбачені ст.63 Конституції та ст.268 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та зазначив, що оскільки не керував транспортним засобом тому і відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши даний адміністративний матеріал на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, завданням судді відповідно до вимог ст.245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтями 251,280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора -водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
П унктом 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
У протоколі серії ДПР 18 № 054323від 22.11.2019 зазначено, що 22.11. 2019 о 03 год. 35 хв. в м. Болехів, вул. Гузіївській водій ОСОБА_1 керував т/з OPEL VIVARO НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).
З рапорту інспектора СРПП №3 Долинського ВП Гтушак Т.І. від 22.11.2019 вбачається, що під час несення служби 22.11.2019 о 03:35 год. в м. Болехів по вул. Гузіївська було зупинено автомобіль OPEL VIVARO нз (UA): НОМЕР_1 , у якого під час здійснення повороту, не горів покажчик повороту. В ході спілкування з водієм гр. ОСОБА_1 було виявлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка вимога слів, почервоніння шкіри, нестійка ходьба. Водієві на місці зупинки в присутності двох слідків, в установленому законом порядку було запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager 6810, однак останній в присутності свідків від проходження тесту відмовився. Також від проходження огляду в медичному закладі відмовився, у зв`язку з чим в подальшому гр. ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУПАП , а також постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП. Особи, які були свідками відмови гр. ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовилися надавати свої анкетні дані, а також будь які пояснення по даному факту.(а.с.4)
З копії постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, в якій вказано, що останній керував т/з OPEL VIVARO АТ 9626 ВМ о 03год.50 хв. в м. Болехів, по вул. Гузіївська не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії (а.с.5).
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення не була вручена ОСОБА_1 і не оформлено документ про відмову його отримати, що порушують його право на захист.
Зокрема, в рішенні Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» зазначено про те, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.
Згідно п.4 Розділу 1Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.
А письмові пояснення цих свідків повинні бути долучені до матеріалів справи, як то передбачено п.1 Розділу 11 вказаної Інструкції .
В матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовляється від підпису, а також свідки відмовились надати свої анкетні дані та від підпису (а.с.2).
Таким суд приходить до висновку, що зазначений акт не є належним та допустимим доказом, що підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.
З доданого до протоколу DVD-R диску з відеофіксацією правопорушення, зафіксовано розмову між двома особами, однак вказаних осіб не видно. Під час розмови одна особа, яка називається ОСОБА_2 , зазначає, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння оскільки не керував автомобілем а є пішоходом. Вказана розмова проходить поблизу автомобіля білого кольору марки VOLKSWAGEN. На інших відеоматеріалах. Автомобіль марки OPEL знаходиться на певній від стані від патрульного автомобіля. Обличчя співрозмовників на відеозаписах не зняті, а також не знято, що рух автомобіля OPEL.
За таких обставин не має можливості встановити, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем марки OPEL з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.9).
Згідно з п.7 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Згідно п.8 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейський направляє особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Інструкцією затверджено форму такого направлення.
З наведеного випливає, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Таким чином, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я може бути запропонований поліцейським тільки після того, як водій відмовився від проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або не погодився з результатами такого огляду в присутності двох свідків.
ОСОБА_1 відмовився від прохолодження запропонованого тесту на місці зупинки, оскільки зазначив, що не керував автомобілем, а є пішоходом, що зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер працівника поліції.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення, тому його невідповідність вимогам ст. 256 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.
Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Вимогами ст.278,280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.
Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що поняття «кримінальне обвинувачення», яке використовується у статті 6 Конвенції, має автономний характер і його необхідно розуміти лише виходячи з положень Конвенції.
Подібне застереження означає, що виведення у законодавстві країн-учасниць з-під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень і віднесення їх до юрисдикції інших органів, що може означати визнання національним законодавцем таких проступків адміністративними, для Європейського Суду не матиме значення.
Визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється Європейським Судом не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").
При цьому, Європейський суд вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.
Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника та інші.
Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні, вказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, до яких відноситься право знати у якому правопорушенні її звинувачують.
Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівниками поліції не надано.
За таких обставин, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення.
Згідно ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.
На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283,284 КУпАП,-
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя М.М. Поляниця