Справа № 149/1476/19
Провадження № 33/801/654/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войнаревич М. Г.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Коваля Т.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2019 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

встановив:

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., без конфіскації майна.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 24.03.2019 о 14 год. 00 хв. було виявлено ОСОБА_1 , яка здійснювала провадження господарською діяльністю без дозволу на спеціальне водокористування на водоймі в с. Великий Митник Хмільницького району Вінницької області, а саме спустила водойму для подальшого вилову водних ресурсів з метою реалізації.

Не погодившись із вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 . - адвокат Коваль Т.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки при винесенні постанови ОСОБА_1 не була присутньою, судових повісток про час та місце розгляду справи не отримувала. З текстом оскаржуваної постанови ознайомилася 15 липня 2019 року, тому причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними та такий підлягає поновленню.

Також просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не обґрунтовані та не відповідають дійсним обставинам справи; протокол про адміністративне правопорушення, який є єдиним доказом, на який послався суд, не може бути допустимим доказом, оскільки складний з порушенням чинного законодавства; копія протоколу ОСОБА_1 не вручалася; текст протоколу протиправно дописано після визначеного ч. 2 ст. 254 КУпАП строку на його складання; протокол не містить посилання на норму закону, який передбачає обов`язок особи, яка здійснює господарську діяльність з прісноводного рибництва отримувати дозвіл на спецводокористування, а лише вказує на норми законодавства, які відносять вказаний дозвіл до документів дозвільного характеру.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 . - адвоката Коваля Т.І., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи скаржника про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, апеляційний суд вважає, що пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не брала участі у справі в суді першої інстанції та копію постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.06.2019 отримала 15.07.2019 (а.с.13), апеляційну скаргу подала 25.07.2019 (а.с.21). Матеріали справи не містять доказів про іншу дату отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_1 не брала участі у розгляді справи в суді першої інстанції та подала апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії, строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.06.2019 пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення доводиться доказами.

В матеріалах справи наявний лише протокол про адміністративне правопорушення №001312 від 24.03.2019 (а.с.2).

На підтвердження викладених в протоколі обставин додано лише фотознімок ставка та копію свідоцтва про державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця.

Однак, даний фотознімок не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У ОСОБА_1 не було відібрано пояснень з приводу наявності або відсутності у неї документів дозвільного характеру на спеціальне водокористування. Наявні в протоколі пояснення стосуються тільки правомірності оренди ставка.

Лише з одного протоколу про адміністративне правопорушення неможливо встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та її вину. Встановити наявність адміністративного правопорушення можливо лише на основі достатніх та беззаперечних доказів, які в матеріалах справи відсутні.

На підтвердження викладених в протоколі обставин могли б бути долучені пояснення самої ОСОБА_1 , свідка, який був присутнім при його складанні, однак, в матеріалах справи вони відсутні.

Апеляційний суд звертає увагу, що до оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення після того, як він був підписаний ОСОБА_1 , було внесено додаткові записи. В матеріалах справи міститься копія протоколу, долученого ОСОБА_1 до апеляційної скарги, пункт 5 якого відрізняється від його оригіналу за своїм змістом (а.с.26).

Нормами КУпАП внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений, не допускається.

Судом першої інстанції в оскаржуваній постанові взагалі не надано аналізу цій обставині.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП в матеріалах справи немає.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Що стосується постанови суду першої інстанції, то суд не навів в ній відповідної мотивованої оцінки доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення.

Тому, зважаючи на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, та що її винність доведена і є підстави для застосування щодо неї адміністративного стягнення, є помилковим та не ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному дослідженні обставин справи.

Законодавством встановлено неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало