Провадження № 33/801/959/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП,

встановив :

Згідно із протоколом № 58516112 про адміністративне правопорушення від 07 серпня 2019 року, складеного державним виконавцем, ОСОБА_1 у період з часу видачі Вінницьким районним судом виконавчого листа № 128/2578/18 від 25 лютого 2019 року до 01 серпня 2019 року не сплачував аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи стягнення з 19 вересня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Несплата ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей призвела до виникнення заборгованості у сумі 51833,33 грн станом на 01 серпня 2019 року, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з моменту пред`явлення виконавчого документа до виконання, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена частиною першою статті 183-1 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави Україна судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

На таку постанову 22 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми як матеріального, так і процесуального права, неповно встановлені обставини, що мають значення для справи справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовував тим, що оскаржувану постанову він отримав лише 19 листопада 2019 року, а тому такий строк пропустив з поважних причин.

Просив строк на апеляційне оскарження поновити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 183-1 КУпАП стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і дав пояснення аналогічні доводам викладеним в апеляційній скарзі.

Перевіривши матеріали справи, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення клопотання та апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як видно з матеріалів справи, оскаржувана постанова суду першої інстанції від 31 жовтня 2019 року прийнята у відсутність ОСОБА_1

Докази отримання ОСОБА_1 судової повістки про виклик в судове засідання на 31 жовтня 2019 року в матеріалах справи відсутні, а копію оскаржуваної постанови останній отримав за його заявою в суді першої інстанції 19 листопада 2019 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою (а.с. 20).

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 22 листопада 2019 року.

Зазначені обставини є такими, що дають підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови суду.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення частини першої статті 183-1 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 січня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, тобто по 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісяця, з індексацією цієї суми відповідно до закону, починаючи стягнення з 19 вересня 2018 року і досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішення набрало законної сили 18 лютого 2019 року.

25 лютого 2019 року Вінницьким районним судом Вінницької області про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей видано виконавчий лист № 128/2578/18 (а.с. 3)

04 березня 2019 року за виконавчим листом № 128/2578/18 від 25 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі-Закон) строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

04 березня 2019 року за виконавчим листом № 128/2578/18 від 25 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження.

Згідно із частиною дванадцятою статті 71 Закону, державний виконавець зобов`язаний скласти протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, у разі якщо у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до частини четвертої статті 11 Закону, строк обчислення зазначеної заборгованості встановлюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме з 05 березня 2019 року. Сплив шестимісячного строку припадав на 05 вересня 2019 року.

Отже, зобов`язання державного виконавця щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого частиною першою статті 183-1 КУпАП могло виникнути лише після спливу встановленого законом шестимісячного строку, а саме з 05 вересня 2019 року.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 19 серпня 2019 року скасовано заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18 січня 2019 року по цивільній справі № 128/2578/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Як зазначено в частині першій статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Встановлені апеляційним судом обставини справи вказують на відсутність сукупності встановлених диспозицією частини першої статті 183-1 КУпАП об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких таке діяння може вважатися адміністративним правопорушенням.

Згідно із пунктом першим статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 183-1 КУпАП, суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (стаття 252 КУпАП), неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Згідно із частиною восьмою статті 294 КУпАП за наслідками розгляду скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 183-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин