Справа №: 486/1009/19 Провадження № 3/486/511/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О. І.

при секретарях - Архіповій К.В., Кучмар В.С.

за участю: прокурорів - Кучерявого В.В., Ворушило О.В.

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

адвоката - Лукіянчина П.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївкської області справу про адміністративне прпвопорушення, яка звернута від Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Южноукраїнська Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , працюючої старшим державним інспектором Южноукраїнської ДПІ Южноукраїнського управління ГУ ДФС у Миколаївській області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №141 від 23.05.2019 року, ОСОБА_1 , яка з 12.05.2016 року працювала на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, а з 02.10.2018 року державним інспектором Южноукраїнської ДПІ Южноукраїнського управління ГУ ДФС у Миколаївській області та обіймаючи посаду, яка відноситься до категорії «В» державного службовця, будучи суб`єктом декларування, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила у десятиденний строк Національне агентство з питань запобігання корупції про отримання доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року. Так, ОСОБА_1 , 21.11.2017 року прийняла від свого чоловіка ОСОБА_2 дарунок у вигляді квартири розташованої в АДРЕСА_2 , яку сторони оцінили в 100 000 грн.. Обов`язок у ОСОБА_1 повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані виник з 00.00 год. 22.11.2017 року по 23.59 год. 01.12.2017 року, проте вона не повідомила агентство до теперішнього часу. На підставі вказаного притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі ста тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 В судовому засіданні не визнала своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та пояснила, що дійсно не вносила відомості про зміну майнового стану до декларації, оскільки вказана квартира була придбана, ще у 2012 році та будучи спільною сумісною власністю подружжя по 1/2 частині, була відображена в декларації за 2016 рік. Коли чоловік свою 1/2 частини квартири подарував їй, вона в декларації за 2017 рік, не вказувала про зміну майнового стану, вважаючи, що в сім`ї зміни майнового стану не відбулось, оскільки дана квартира, як і раніше, є власністю їхньої сім`ї.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що квартира АДРЕСА_2 , була придбана за спільні кошти подружжя у 2012 році. Право власності було зареєстровано по 1/2 частині за ним та дружиною. У 2017 році він вирішив свою частину подарувати дружині, у зв`язку з чим уклав договір дарування, який був посвідчений нотаріусом. Згідно договору дарування, за домовленістю з дружиною, оцінили квартиру в 100 000 грн.. Яка була оцінка майна за договором купівлі-продажу у 2012 році, не пам`ятає, оскільки даного договору не збереглось.

Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що згідно наказу №84-о від 12.05.2016 року ОСОБА_1 переведена з посади завідувача сектору аудиту Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області з підтвердженням раніше присвоєного спеціального звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу» (а.с. 33).

На підставі наказу № 69-о від 12.09.2017 року ОСОБА_1 приступила до роботи на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області зі збереженням спеціального звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу» (а.с. 34).

Наказом № 352-о від 02.10.2018 року ОСОБА_1 призначена на посаду державного інспектора Южноукраїнської ДПІ Южноукраїнського управління ГУ ДФС у Миколаївській області з підтвердженням раніше присвоєного спеціального звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу» (а.с. 35).

У відповідності до п.2) ч.2 ст. 6 Закону України «Про державну службу», ОСОБА_1 набула статус особи, а саме - державний службовець категорії «В».

02.10.2018 року ОСОБА_1 була попереджена про обмеження встановлені Законом України «Про запобігання корупції» (а.с. 40-45, 46).

З копії договору дарування квартири від 21.11.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Рихальською О.В. вбачається, що обдарована ОСОБА_1 прийняла у приватну власність від дарувальника ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , яка складається із однієї житлової кімнати загальною площею 45.9 кв.м, житловою площею 17.3 кв.м. Сторони оцінили дарунок у розмірі 100000 грн. (а.с. 28-30).

В пункті 2 зазначеного Договору вказано, що Дарунок, тобто квартира АДРЕСА_2 , належить Дарувальнику, а саме ОСОБА_2 , на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 07.04.2012 і зареєстрованого в реєстрі за №317, ОСОБА_3 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.

Дана обставина спростовує твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка, допитаного в судовому засіданні про належність вказаної квартири на праві власності по 1/2 частині кожному з подружжя..

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на вказану квартиру зареєстроване 21.11.2017 року за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 21.11.2017 року (а.с. 25-26).

У відповідності до п.п. «в» п.1) ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , обіймаючи посади головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області, головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Южноукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області та державного інспектора Южноукраїнської ДПІ Южноукраїнського управління ГУ ДФС у Миколаївській області, відноситься до державних службовців, а тому є суб`єктом декларування.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», державні службовці зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

На підставі ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», встановлено з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу 1 600 грн., тобто 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу складає 80 000 грн..

Згідно копії договору дарування квартири від 21.11.2017 року, дарунок отриманий ОСОБА_1 у вигляді квартири, оцінено в 100 000 грн., що значно перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року.

Зі скрін-шоту сторінки веб-сайту Єдиного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та витягу декларації за 2017 рік вбачається, що ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані не надавались (а.с. 12, 13-22).

ОСОБА_1 не заперечує факту несвоєчасного повідомлення НАЗК про набуття нею права власності на нерухоме майно, однак умислу приховати отримане у власність майно вона не мала, цей подарунок було здійснено її близьким родичем, а саме чоловіком і вона не вважала, що це є суттєвою зміною у її майновому стані.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року з наступними змінами і доповненнями, корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція, це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей;

близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.

Таким чином, у розумінні ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», особою, яка подарувала ОСОБА_1 нерухоме майно є близька особа, а саме, її чоловік ОСОБА_4 ..

Згідно ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб.

При цьому ці особи можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Передбачене цією частиною обмеження щодо вартості подарунків не поширюється на подарунки, які: 1) даруються близькими особами; 2) одержуються як загально доступні знижки на товари, послуги, загальнодоступні виграші, призи, премії, бонуси.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на не подання інформації про суттєві зміни в своєму майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов`язково має встановлюватись умисний характер вчиненого діяння, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення мав керуватись при вчиненні відповідного проступку.

У зв`язку з цим орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та прокурор, який бере участь у розгляді такого протоколу судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення цього правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази відповідно до положень ст. 252 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність однієї із складових елементів корупційного правопорушення, а саме суб`єктивної сторони, тобто відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, зокрема відсутність у неї корисливого або іншого особистого інтересу чи інтересів третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 172-6 КУпАП настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, тобто наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, то в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона даного корупційного правопорушення, що в свою чергу виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 172-6, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1) ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін