ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4467/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БД № 183255 - 09.06.2019 приблизно о 03 год. 00 хв. ОСОБА_1 по вул. Дніпровська набережна в м. Києві керував власним автомобілем «Ягуар» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушена координація рухів, поведінка не відповідає дійсності, від проходження тесту на сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування клопотання зазначив, що працівники поліції після його зупинення одразу почали наполягати на поїздці в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння, хоча він не перебував в стані наркотичного сп`яніння та не мав жодних ознак наркотичного сп`яніння, не пропонуючи водію пройти такий огляд на місці зупинки. Оскільки, дії та слова працівників поліції в нього не викликали довіри, він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння зателефонувавши своєму адвокату для того, щоб переконатися, чи дійсно в тому закладі який запропонував поліцейський він зобов`язаний пройти огляд на стан сп`яніння. Після того, як адвокат підтвердив, заклад про який казав поліцейський, він в свою чергу впродовж двох годин з часу зупинки самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан сп`яніння та лікарем було складено висновок про те, що він не перебував в стані сп`яніння. Зазначені обставини свідчать про відсутність в його діях невідповідностей вимогам п. 2.5 ПДР України.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол серії БД № 183255 від 09.06.2019, пояснення свідків, висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні були досліджені матеріали справи в яких зазначено, що дійсно ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Разом з тим, не зрозуміло яким чином з поведінки та манери спілкування ОСОБА_1 працівники поліції знайшли ознаки наркотичного сп`яніння. Про свою незгоду із протоколом ОСОБА_1 зафіксував в протоколі.

Крім того, на безпідставність висновку інспекторів поліції про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, свідчить досліджений в судовому засіданні висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не перебував в стані сп`яніння. При цьому, суд враховує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в порядку, передбаченому п. 9 Інструкції впродовж двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Таким чином, підстав ставити під сумнів достовірність вказаного медичного висновку суд не вбачає.

Відсутні підстави стверджувати, що відмова водія була дійсною та спрямованою на ухилення від виявлення стану сп`яніння водія.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що твердження працівників поліції про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України не ґрунтується на встановлених обставинах та не підтверджене належними доказами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи положення п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, суд вважає, що працівниками патрульної поліції не було надано належних доказів наявності невідповідностей дій ОСОБА_1 вимогам п. 2.5 ПДР України, а відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 247 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя М.О. Заставенко