33/804/791/19
266/6481/19

Суддя 1-ої інстанції Курбанова Н.М.
Суддя доповідач Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Філипенко Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката Мороз О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 16 жовтня 2019 року о 23-59 год. в Приморському районі м. Маріуполя біля буд. 5 по вул. Ушакова водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Porsche cayenne», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Продув технічний засіб «Drager Alcotest 6820» на місці, проба позитивна 1,51 проміле, від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду першої інстанції захисник адвокат Мороз О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції порушив права ОСОБА_1 , оскільки провів розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього за його відсутності, не повідомивши про це його у встановлений законом спосіб. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, натомість за кермом перебувала ОСОБА_2 . Вказує, що відеозапис, доданий до матеріалів провадження не може визнаватися допустимим доказом оскільки він не зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Зазначає, що суд першої інстанції не допитав свідків проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у зв`язку з чим неповно розглянув справу про адміністративне правопорушення. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Філипенко Є.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 292656 від 17.10.2019 року (а.с. 3);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1632533 від 17.10.2019 року (а.с. 4);

- роздруківкою з газоаналізатору Драгер, з якої вбачається, що результат тесту ОСОБА_1 складає 1,51 проміле (а.с. 5);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним за участю двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого перебував у стані алкогольного сп`яніння (1, 51 проміле) (а.с. 6);

- рапортами поліцейських (а.с. 7, 9)

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зі змісту яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу Драгер для визначення стану сп`яніння, результат огляду 1,51 проміле, від проходження медичного огляду у лікаря нарколога відмовився (а.с. 8);

- відеозаписом з подіями 16.10.2019 року за участю ОСОБА_1 (а.с. 10).

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Незадоволення судом першої інстанції клопотань адвоката не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки суд оцінює всі докази безпосередньо і в сукупності. Показання свідків, медичний висновок, рапорт поліцейської оформлені у встановленому законом порядку, підписані власноруч, викладені послідовно та узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, тому підстав піддавати будь-яким сумнівам ці докази немає.

Відносно доводів апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Porshe Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 16.10.2019 року о 23-59 год., вказую на наступне. Як вбачається з відеозапису, наявного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , останній під час складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення за порушення п. 15.9 г ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, погоджується з фабулою адміністративного правопорушення, викладеною поліцейським, що склав постанову за порушення ОСОБА_1 . ч. 1 ст. 122 КУпАП, крім того, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 не вказує про те, що він не керував транспортним засобом, а своїми конклюдентними діями підтверджує процесуальний статус водія. Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 16.10.2019 року підтверджує постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1632533 від 17.10.2019 року (а.с. 4), яка на момент апеляційного розгляду чинна. Таким чином, доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 16.10.2019 року о 23-59 год. не керував транспортним засобом спростовуються матеріалами справи.

На думку суду апеляційної інстанції посилання апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього є необґрунтованими, адже матеріали провадження містять судові повістки, спрямовані на поштову адресу ОСОБА_1 , які останній не отримував. Разом з тим, ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений працівниками поліції про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього в Приморському районному суді м. Маріуполя Донецької області, тож мав самостійно вживати заходів щодо реалізації свого диспозитивного права бути присутнім при судовому розгляді справи. Крім того, для реалізації даного права функціонує сайт «Судова влада України», на якому ввівши відповідні дані особи відносно якої розглядається судова справа можливо дізнатися про хід розгляду справи. За таких підстав ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про хід судової справи відносно нього, однак цим правом не скористався. За таких підстав порушень положень КУпАП з боку суду першої інстанції в даному випадку не було.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Доводи апеляційної скарги щодо недопустимості відеозапису, доданого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення є необгрунтованими, оскільки даний відеозапис є додатком до рапортів поліцейських, виступаючи матеріальним носієм інформації тобто джерелом доказів, підтверджуючи наведену у відповідних рапортах поліцейських інформацію про подію адміністративного правопорушення. Крім того, на думку суду, виключної необхідності зазначення даного відеозапису безпосередньо в протоколі про адміністративне правопорушення не має. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині необгрунтовані.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

В оскаржуваній постанові судом відповідно до вимог закону надано оцінку всім доказам по справі в їх сукупності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена «поза розумним сумнівом», незгода сторони з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУ¬пАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Мороз О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 листопада 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова