Справа № 361/8981/19
Провадження № 3/361/4615/19
П О С Т А Н О В А

20 грудня 2019 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської обл. Батюк В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Броварського ВП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ГР № 212140 від 02.12.2019 (далі-протокол), ОСОБА_2 , 02.12.2019 близько 16 год. 59 хв. по вул. Незалежності, 28, в Бровари Київської області, керуючи автомобілем марки «Опель Зафіра» н.з НОМЕР_1 на неодноразові вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, яка подавалася гучномовцем та увімкненими маячками синього та червоного кольору, не зупинявся. Вподальшому був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі та утворення йому штучного затору, після чого ОСОБА_2 грубо спілкувався, шарпав за форменний одяг працівників поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав, пояснив, що 02.12.2019 близько 17 год. 00 хв. по вул. Незалежності в Бровари Київської області керуючи автомобілем марки «Опель Зафіра» не зрозумів кому саме подавалася вимога поліцейських про зупинку, оскільки поряд ще рухалися транспортні засоби. Після чого був зупинений поліцейськими шляхом блокування його автомобіля та за вказані дії останні оформили відносно нього протокол. Стверджує, що в ході подальшого спілкування з поліцейськими виконував всі їхні вимоги.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного проступку, за який передбачена відповідальність ст. 185 КУпАП, виходячи з наступного.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 185 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вважаю, що належні та допустимі докази злісної непокори законного розпорядження або вимоги поліцейського ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні. А в протоколі не вказано в чому саме полягала злісна непокора на вимогу поліцейського, оскільки не наведені докази законності вимог працівника поліції, а інші інкриміновані ОСОБА_2 дії становлять окремі адміністративні правопорушення.

Інші докази, які б беззаперечно підтверджували факт злісної непокори законного розпорядження або вимоги поліцейського ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведені обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження стосовно ОСОБА_2 підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю вини останнього.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, ст. 9, ст. 221, ст. 247 п. 1, ст. 252, ст. 256, ст. 279, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, за ст. 185 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Батюк В.В.