Провадження № 33/824/4697/2019 Доповідач у 2 інстанції Зіміна В.Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.07.2019 о 18 год. 30 хв., в м. Києві, на Набережному шосе, керуючи автомобілем марки «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та винести нову постанову, якою справу стосовно нього закрити без вказівки встановлення його провини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що продовжуючи провадження у справі всупереч вимогам ст. ст. 38, 247 КУпАП та вносячи до постанови дані про нібито встановлення його вини суд вийшов за межі своїх повноважень.

Апелянт зазначає, що 04.11.2019 року ним через канцелярію суду було подано заяву, в якій чітко зазначено, що через 3 місяці після фіксації адміністративного порушення справу належить закрити. При цьому, суд не має повноважень продовжувати розгляд справи, з`ясувати обставин і шукати винних. Вважає, що суд проігнорував його доводи та не дав їм юридичної оцінки.

Апелянт вказує, що відповідно до узагальнення науково-консультативного висновку НКР при ВАСУ при закритті провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що 11.07.2019 року дійсно була ДТП за його участю, матеріальні збитки іншому учаснику ДТП - ОСОБА_2 він відшкодував в добровільному порядку.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення апеляції ОСОБА_1 поклався на розсуд суду та зазначив, що ДТП відбулося внаслідок порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху. Шкода завдана ДТП йому відшкодована його страховою компанією в розмірі близько 200000 грн., а ОСОБА_1 добровільно сплатив франшизу в сумі 4000 грн.

Заслухавши пояснення учасників ДТП - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Суд першої інстанції оцінивши в сукупності зібрані та дослідженні докази по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №372430 від 11.07.2019 року, де зазначено, що ОСОБА_1 11.07.2019 о 18 годині 30 хвилин, в м. Києві, на Набережному шосе, керуючи автомобілем марки «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2 ; схемою місця ДТП, яка сталася 11.07.2019 року о 18 год. 30 хв. в м. Києві, на Набережному шосе, в бік мосту Метро, де зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наданих ними після ДТП (а.с. 1, 2, 3, 4).

Суддя, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_1 пункту 13.1 Правил дорожнього руху України та правомірно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрив провадження по справі, в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З даним висновком суду першої інстанції, з урахуванням доказів, досліджених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд погоджується.

Доводи апелянта про те, що провадження у справі має бути закритим на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП без з`ясування вини ОСОБА_1 є безпідставним, оскільки із змісту ст. 247 КУпАП випливає, що закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за обставин закінчення на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення можливе лише у разі виключення можливості застосування інших підстав закриття, передбачених п.1, 2, 3, 4, 8 ст.247 КУпАП.

Згідно роз`яснень, викладених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП означає закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Однак разом з цим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними в ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, в лише після цього закриває провадження у справі.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України і врахувавши положення ч. 1 ст. 38 КУпАП закрив провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 1 ст. 38 КУпАП.

За таких обставин постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для зміни чи скасування цієї постанови суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 - - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Зіміна