Справа №: 486/1926/19 Провадження № 3/486/826/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Кучмар В.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2019 року близько 23-30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, виганяв з малолітньої дитиною з дому та вдарив її по потилиці.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про день та час розгляду справи був сповіщений своєчасно судовою повісткою, надісланою йому рекомендованим листом з повідомленням, яку він отримав 06.12.2019 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ч.1 ст. 1 даного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 265454 від 29.07.2019 р., копією письмових пояснень ОСОБА_2 та рапортом інспектора СРПП Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області Хеллера Р. (а. с. № 1-3).

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 265454 від 29.07.2019 р., ОСОБА_1 29 липня 2019 року близько 23-30 год., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство. В даному протоколі в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказав, що дружина почала з`ясовувати відносини, не слухаючи його пояснень, він їй легенько вдарив по потилиці, на що вона накинулася на нього та викликала поліцію (а. с. № 1).

З копії письмових пояснень ОСОБА_2 слідує, що 29.07.2019 р. близько 23-00 год. її чоловік ОСОБА_1 повернувся додому і вони почали з`ясовувати пізні приходи чоловіка додому, в ході чого чоловік ображав її нецензурними словами та з малолітньою дитиною виганяв з дому. На її прохання припинити домашнє насильство останній не реагував (а. с. № 2).

З рапорту інспектора СРПП Южноукраїнського ВП Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області Хеллера Р. вбачається, що 29.07.2019 р. під час відпрацювання повідомлення ОСОБА_2 за фактом вчинення відносно неї домашнього насильства з боку її чоловіка ОСОБА_1 , було встановлено, що у ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_1 в ході розмови стосовно його повернення додому в пізній час виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою та виганяв з малолітньої дитиною з дому. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що в ході конфлікту вдарив дружину по потилиці (а. с. № 3).

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що у справі достатньо належних та допустимих доказів того, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, в тому числі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку з закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

А тому, керуючись ст. ст. 38, 274, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін