ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/26/19 Справа № 703/2046/19 Головуючий по 1 інстанції Пасацька Л.А.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Єгоровій С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №703/2046/19 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 червня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 11.05.2019 о 10 год. 20 хв. в м. Сміла по вул. Кармелюка, керував т.з. марки «Дельта» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду в медичному закладі в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, крім того він протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що він не керував транспортним засобом, а лише вів мопед поруч. Крім того, зазначає, що жодних свідків під час складання адміністративних матеріалів не було.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 в підтримку доводів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Смілянського міськрайонного суду Черкаської області і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок міськрайонного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 - ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 065107 від 11.05.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 11.05.2019 о 10 год. 20 хв. в м. Сміла по вул. Кармелюка, керував т.з. марки «Дельта» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду в медичному закладі в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим, будучи особою яка притягувалася до адміністративної відповідальності протягом року за ч.1 ст. 130 КУпАП, порушив вимоги п.2.5 ПДР України (а.с. 2);

- даними постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка вступила в законну силу 25.09.2018. Вказане правопорушення ОСОБА_1 вчинив 20.08.2018 (а.с. 6);

- показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також у встановленому законом порядку ( а.с. 4,5).

- даними довідки Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував взагалі (а.с. 7).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи апелянта про те, що він не керував т.з. марки «Дельта», а лише вів його поруч, а також про відсутність свідків при складанні адміністративних матеріалів - нічим не підтверджені, та спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, та які вказували на те, що працівниками поліції було зупинено т.з. марки «Дельта» під керуванням ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вказує про те, що професія водія є основним джерелом доходу, однак згідно матеріалів справи останній посвідчення водія не отримував, а тому і не був позбавлений місцевим судом права керування транспортними засобами.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.2 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень без позбавленням права керування транспортними засобами відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова міськрайонного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень, без позбавленням права керування транспортними засобами, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка