Справа № 308/7355/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Дубровської О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/694/19,за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 09. 2019.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №139833 від 22. 06. 2019 та постанови судді від 12. 09. 2019 вбачається, що ОСОБА_1 22. 06. 2019, о 02 год. 30 хв., в м. Ужгороді по вул. Українській, 4, керував автомобілем «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 12. 09. 2019 скасувати та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність постанови суду першої інстанції та проведений розгляд без належного з`ясування фактичних обставин справи, в тому числі з порушенням його права на захист та процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Зазначає, що в судове засідання у призначений час не з`явився, оскільки з 10.09. по 20. 09. 2019 перебував на стаціонарному лікуванні, хоча завчасно подавав клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням причин неявки, а 22. 08. 2019 з поважної причин не з`явився до суду його адвокат, про що також подав клопотання суду, які були безпідставно проігноровані судом першої інстанції. Вважає, що судовий розгляд його справи не відповідає практиці Європейського Суду з прав людини та положенням ст. ст. 7, 251, 255, 266 КУпАП, оскільки матераіли справи не містять жодних доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: протоколу огляду водія, як і результатів такого огляду. Також вказує, що складений відносно нього протокол не містить даних щодо пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці

-2-

зупинки, так і в медичному закладі, про що свідчить відсутність в матеріалах справи відповідного направлення. Про відсутність в матеріалах справи доказів його винуватості, на його думку, свідчить і відсутність даних про його відсторонення від керування транспортним засобом . Одночасно ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що такий строк пропущено з поважних причин, оскільки розгляд справи проведено без його та його захисника участі та просить врахувати, що на дату розгляду справи судом першої інстанції знаходився на стаціонарному лікуванні в Ужгородській міській поліклініці та не міг пересуватись.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника адвоката Дубровської О.М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи, при цьому копія постанови про адміністративне правопорушення надіслана ОСОБА_1 з порушенням, строку передбаченого ст. 285 КУпАП, що стверджується наявним у матеріалах справи супровідним листом від 25. 09. 2019 за № 308/7355/19.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а строк поновленню.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи,

-3-

яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом установлено, що ОСОБА_1 22.06.2019, о 02 год. 30 хв., в м. Ужгороді по вул. Українській, 4, керував автомобілем «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 139833 від 22.06.2019, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 22. 06. 2019, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння; належним чином завіреною копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 №760652 від 22.06.2019, відповідно до якої 22. 06. 2019, о 02 год. 25 хв. ОСОБА_1 , по вул. Гагаріна, з/д переїзд, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Superb», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та продовжив рух, а також не пред`явив посвідчення водія категорії «В», чим порушив п.п.2.1 (а) та п.п.8.4 (в) Праивл дорожнього руху України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126, ч.1 ст.122 КУпАП; даними відеозаписів з нагрудних камер поліцейських.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Закарпатській області лейтенант поліції Мар`ян Ю.Ю. був упереджений при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог

-4-

Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09. 11. 2015 №1452/735.

Законність зупинки водія ОСОБА_1 підтверджується постановою серії ДПО18 № 760652 від 22. 06. 2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.1 ст.122 КУпАП, а також відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції. До того ж, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення, ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння, були підстави для його обмови, на такі дані також не вказується ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності висновку суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП .

З установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, не використавши і надане йому право на проходження медичного огляду на стан спяніння в закладі охорони здоров`я, за наявності підстав не довіряти технічним приладам, наявним у працівників поліції, а тому наведені в апеляційній скарзі посилання на відсутність в матеріалах справи даних про результати огляду на стан спяніння, є необґрунтованими.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п.1.2. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного спяніння, окрім інших, віднесено: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 ..

Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, від проходження якого правопорушник відмовився, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі на те, що судом при прийнятті рішення порушено його право на захист та інші процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вимоги закону щодо дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 12. 09. 2019 за відсутності ОСОБА_1 , який був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, однак на розгляд справи щодо нього не з`явився 19. 07. 2019, 22. 08. 2019 та 12. 09. 2019, реалізувавши своє право за допомогою адвоката Дубровської О.М.. Проте, як вірно констатував суд у постанові, адвокат Дубровська О.М. також не з`явилася на розгляд справи без належного підтвердження поважності причини неявки. Отже, доводи ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його права на захист, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що обов`язок швидкого

-5-

здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Також апеляційним судом враховується практика Європейського Суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський Суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При таких даних, судом було прийнято вірне рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності та його представника, що не можна вважати порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень також є безпідставними.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №139833 від 22. 06. 2019 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; дані про свідків; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У протоколі містяться підписи поліцейського, який склав протокол, та свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від підпису відмовився, що також відображено у протоколі.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2. 5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у матеріалах справи даних про його відсторонення від керування транспортним засобом не впливає на встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду є безпідставним також і посилання ОСОБА_1 на відсутність в матеріалах справи його направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки як уже зазначалось, він відмовився від проходження такого огляду. У відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв

-6-

транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015, на підставі оформленого співробітниками поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, проводить огляд водія у закладі охорони здоров`я.

Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, відсутність такого направлення в матеріалах справи, не свідчить про недотримання співробітниками поліції вимог вказаної Інструкції.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 09. 2019.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12. 09. 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: