П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Тхір., розглянувши матеріали справи за протоколом серії ГР 352511 від 27.06.2019 року, які надійшли з Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Ужгородським МВ від 16.07.1996 року, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки суду невідомий, за ст. 173 КУпАП -

В С Т А Н О В И В:

23.06.2019 року близько 09 год. 03 хв. ОСОБА_1 будучи біля Ужгородської греко-католицької церкви по вул. Капітульна в м. Ужгород, в стані емоційного хвилювання здійснив пошкодження, шляхом проколу, правого переднього колеса автомобіля Шевроле Епіка державний номерний знак НОМЕР_2 . Дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковано за ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство.

У судові засідання, призначені неодноразово, гр. ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, обставини, які б свідчили про поважність причин його неявки, суду невідомі. Окрім того, інформація щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розташована на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712. Таким чином, суд вжив всі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши надані суду матеріали, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ГР 352511 від 27.06.2019, письмові пояснення ОСОБА_1 від 27.06.2019, письмові пояснення ОСОБА_2 від 23.06.2019, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.06.2019 та інші додані та досліджені під час судового засідання матеріали, доходжу висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, а саме, дрібне хуліганство, тобто дії, що порушують громадський порядок.

Відповідно довідки від 27.06.2019 про результат проведення перевірки по зверненню гр. ОСОБА_2 , яке зареєстровано в ІТС ІПН № АДРЕСА_2 від 23.06.2019 встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 ознак кримінально караного діяння. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство та направлено матеріали справи до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові "Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків.

Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих.

Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК ( 2341-14 ), що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.

Слід зазначити, що в даному випадку не ставиться у вину та не доведено, що у діях ОСОБА_1 є особлива зухвалість та цинізм.

Сума завданих збитків потерпілому, відповідно до протоколу серії ГР 352511 від 27.06.2019 року, становить 1500 гривень, що виключає можливість кваліфікації даного діяння за ч.1 ст. 194 КК України як умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах. Шкода у великих розмірах - ознака оціночна. Вирішення питання про те, чи є заподіяна шкода великою, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи (вартості майна, обсягу, кількості предметів, значущості його для власника, матеріального становища потерпілого тощо). Виходячи із законодавчого визначення значної шкоди як кваліфікуючої ознаки у ряді інших злочинів проти власності (п. 2 примітки до ст. 185), видається, що шкода у великому розмірі у складі умисного знищення або пошкодження майна може бути визнана тоді, коли цим злочином спричинено матеріальні збитки приблизно на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В даному випадку, на переконання суду, не має місце заподіяння шкоди у великих розмірах.

На відміну від злочину, передбаченого ст. 194, умисне знищення чи пошкодження окремих спеціальних видів майна утворює склад відповідного злочину незалежно від розміру заподіяної такими діями шкоди (наприклад, це стосується Державного Прапора України та Державного Герба України (ст. 338), офіційних документів, штампів та печаток (ст. 357), майна службової особи або громадянина, який виконує громадський обов`язок, судді, народного засідателя, присяжного, захисника, представника особи та їх близьких родичів (ст. ст. 352, 378, 399), військового майна (ст. 411)). В даному випадку пошкодження спеціальних видів майна судом не встановлено.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП доведена повністю.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність винного, судом не встановлено.

При накладенні стягнення судом враховується характер і ступінь вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, беручи до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті 173 КУпАП.

Відповідно ч.1 ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заяви ОСОБА_2 від 23.06.2019 року, та його пояснень, доданих до протоколу, вбачається, що йому як власнику автомобіля завдано матеріальну шкоду на суму 1500 грн. шляхом пошкодження колеса. Однак, до протоколу не додано документів, які підтверджують, що пошкоджене майно належить саме йому, та документів, які підтверджують розмір завданої шкоди, вартість пошкодженого майна.

Беручи до уваги недоведеність розміру завданої матеріальної шкоди та права власності на майно, суддя не вбачає правових підстав для покладення обов`язків на ОСОБА_1 відшкодувати майнову шкоду та вважає необхідним роз`яснити органу, від імені якого складено протокол, що питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної даним адміністративним правопорушенням, може бути вирішене в порядку цивільного судочинства.

Статтею 40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст.33, ст.221, ст.283, ч.1 п.1 ст.284 КУпАП, п.5 ч.2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 173 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) гривню 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) судового збору на користь держави .

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А.Тхір