ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Чернівці

Суддя Чернівецького апеляційного суду Семенюк К.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його адвоката Маніліча І.Д., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Маніліча І.Д., діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 06.05.2019 р. о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 у с. Багна Вижницького району керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у Вижницькій ЦРЛ,чим своїми діями порушив п. 2.9.а. ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду адвокат Маніліч І.Д., діючий в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 24.07.2019 р. та закрити провадження по справі відносно його довірителя, на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому посилався на те, що постанова районного суду про притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності є незаконною і необґрунтованою, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи.

Так вважає, що районний суд розглянув справу без участі ОСОБА_2 , чим грубо порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Вказує на те, що на місці зупинки його підзахисного, останньому ніяких прав не роз`яснювали. В порушення вимог ст.266 КУпАП огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, працівниками поліції не проводився і жодних ознак сп`яніння поліцейські у його

Справа № 33/822/430/19 Головуючий в І інстанції:Кириляк А.Ю.

Категорія: ст.130 ч. 1 КУпАП Суддя: Семенюк К.М

довірителя не виявили.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами та в порушення вимог ст.266 КУпАП його одразу відвезли у КУ «Вижницька ЦРЛ».

Також апелянт зазначає, що огляд його підзахисного в закладі охорони здоров`я був проведений лікарем ОСОБА_3 , який не пройшов тематичне удосконалення згідно чинного законодавства. Дослідження на визначення стану алкогольного сп`яніння проводилося на невідомо якій вимірювальній техніці та обладнанню, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, акті медичного огляду та висновку не зазначено, який саме спеціальний технічний засіб було використано у КУ «Вижницька ЦРЛ», не зазначено його назву, номер, дату останньої повірки, результат обстеження.

Тому апелянт вважає, що висновок КУ «Вижницька ЦРЛ» № 63 від 06.05.2019 р. та складений на його підставі протокол про адміністративне правопорушення є недійсними, а отже недопустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Маніліча І.Д, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Однак судом першої інстанції, дані вимоги закону було порушено.

Районний суд, вирішуючи дану справу, поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення від 06.05.2019р., висновок закладу охорони здоров`я щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №63 від 06.05.2019 року та письмові пояснення двох свідків.

Апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не можна вважати достатніми належними та допустимими, виходячи з наступного.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №350850, водій ОСОБА_1 06.05.2019 року о 19 год. 30 хв. в с. Багна Вижницького району Чернівецької області керував транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Із висновку № 63 від 06.05.2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, виданого Вижницькою ЦРЛ, вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як встановлено матеріалами справи, що на (а.с.8) є акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу відмовився, про що засвідчили своїм підписом два свідка ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 .

Тобто, ОСОБА_1 не погодився на проведення такого огляду поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

У зв`язку з незгодою останнього було доставлено для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я (КУ Вижницька ЦРЛ) у встановленому законом порядку.

Таким чином, доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків, не відповідає матеріалам справи та не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Посилання апелянта з приводу того, що огляд його підзахисного в закладі охорони здоров`я був проведений лікарем ОСОБА_3 , який не пройшов тематичне удосконалення згідно чинного законодавства не заслуговують на увагу і є безпідставними.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а с. 47.), який на думку апеляційного суду не може бути допустимим доказом.

Так, апеляційним судом встановлено, що вказаний акт був складений лікарем охорони здоров`я в порушення п. 10. Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

А саме, в акті відсутні відомості про використання технічного засобу, його час обстеження, назва, номер для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у ОСОБА_1 . Також не зазначений кількісний показник (проміле) за результатами проведеного огляду на стан сп`яніння.

Отже, лікар, що проводив огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в порушення вищевказаних вимог без застосування спеціального технічного засобу та використання вимірювальної техніки встановив невірний діагноз і склав висновок з порушенням інструкції про те, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю.

Таким чином, вказані вище факти дають достатні підстави визнати акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 недопустимим доказом, а тому інші докази, які наявні в матеріалах справи виключають можливість їх використання для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Маніліча І.Д., діючого в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду підпис К.М. Семенюк

Згідно з оригіналом : суддя К.М. Семенюк