ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1282/19 Справа № 204/6203/19 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2019 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 о 15 год. 20 хв. 24 серпня 2019 року в м. Дніпрі, вул. Макарова, буд. 22/1, керував авто «Daewoo lanos TF 696 ЗНГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження, у встановленому законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови скасувати її, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, чим позбавив його права брати участь в розгляді його справи та він був позбавлений подавати докази стосовно його невинуватості.

Вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено, що він від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків.

На його думку, у зв`язку із відмовою інспектора поліції надати сертифікаційні документи на прилад «Драгер», який призначений для встановлення наявності алкоголю в крові, він відмовився від проходження огляду на місці та виявив бажання пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Зазначає, що співробітник поліції не тільки не запропонував, а й відмовився від того що б провести медичний огляд у найближчій лікарні.

На його думку, співробітники поліції всупереч положенню Інструкції не забезпечили доставку ОСОБА_1 для проходження огляду у медичному закладі - відмова у проходженні огляду на стан сп`яніння як і склад порушення за ст.130 КУпАП вважає,- відсутні.

В судове засідання ОСОБА_1 на неодноразові виклики не з`явився, був повідомлений про час, місце та дату розгляду справи належним чином, клопотань від нього про перенесення справи до суду не надходило. Тому у відповідності до ст. 294 КУпАП та виходячи з розумності строків розгляд справи проведено без апелянта.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, доводи скарги, переглянувши відеозапис, суд дійшов наступного висновку.

Стосовно клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку, приходжу до висновку що його слід задовольнити, поновити строк, оскіки він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст.ст. 7, 254 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах протоколу про адміністративні правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що вказані вимоги Закону, районним судом було виконано в повному обсязі.

Вважаю за необхідне зазначити, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в присутності двох свідків, поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: даними з протоколу про адміністративне правопорушення, який складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП. З даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , 24 серпня 2019 року о 15 год. 20 хв. в м. Дніпрі, вул. Макарова, буд. 22/1, керував авто «Daewoo lanos TF 696 ЗНГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження, у встановленому законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З рапорту поліцейського Стасенко В., вбачається, що під час патрулювання 24 серпня 2019 року у складі автоекіпажу №411 спільно з молодшим лейтенантом поліції Горловим Е.В., було отримано виклик про те, що невідомий погрожував предметом схожим на пістолет та на автомобілі «Daewoo lanos TF 696 ЗНГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , роз`їзжав по місту. В ході розшукових заходів, було встановлено місцезнаходження вищевказаного авто, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 .. Під час спілкування з водієм, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, але останній відмовився в присутності двох свідків.

Письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків, встановлено, що ОСОБА_1 в їх присутності відкрито відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відеозаписом з бодікамери поліцейського, який було переглянуто в апеляційному суді встановлено, що ОСОБА_1 , в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дійсно відкрито відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , надані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, повністю узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 221445. Будь-яких підстав ставити під сумнів їх пояснення не вбачається.

Наведеними доказами в повній мірі встановлено вину ОСОБА_1 скоєному адміністративному правопорушенні, його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 стосовно того, що у зв`язку із відмовою інспектора поліції надати сертифікаційні документи на прилад «Драгер», який призначений для встановлення наявності алкоголю в крові, він відмовився від проходження огляду на місці та виявив бажання пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, то вказані доводи об`єктивно спростовуються відеозаписом з бодікамери поліцейського, рапортом поліцейського та поясненнями зазначених свідків.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки дії працівників поліції, в ході апеляційного розгляду повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», спільному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Також слід зазначити, що під час складання протоколу ОСОБА_1 жодних пояснень чи зауважень до протоколу чи його складання та порядку проведення огляду на стан сп`яніння, не зазначав.

При розгляді справи судом порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив, правильно кваліфікував вчинене правопорушення, та застосував покарання, яке відповідає вимогам закону.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, вважаю апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду, як законну, - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2019 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко