Справа № 163/960/19 Провадження №33/802/572/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 471 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю представника митниці Пікалюка Миколи Степановича, адвоката на стороні особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ст. 471 МК України,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень з конфіскацією в дохід держави 2800 (двох тисяч восьмисот) євро загальною вартістю 84 194 гривні, провадження у справі за ст. 472 МК України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 , визнаний винним і притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що слідуючи 08.04.2019 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля "Шкода", номерний знак НОМЕР_2 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад встановлену понад встановлену ст.8 Закону України "Про валюту і валютні операції" норму 2800 євро загальною вартістю 84 194 гривні, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_1 ставилося у вину те, що він, за тих же обставин, не задекларував за встановленою формою точної кількості переміщуваного ним товару, всупереч вимог ст. 472 МК України, в цій частині провадження у справі закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, особа, притягнута до відповідальності ОСОБА_1 оскаржує її, вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та розглянув справу за його відсутності, чим порушив право на захист, оскільки при цьому він був позбавлений надати пояснення щодо відсутності в своїх діях складу правопорушення.

Вважає, що постанова суду в частині конфіскації грошових коштів - 2800 євро суперечить вимогам закону та безпідставно порушує його право власності.

Перевіривши доводи скарги, заслухавши пояснення захисника Луки Т.М., який підтримав апеляційну скаргу, з викладених у ній підстав, представника митниці, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Оскільки ОСОБА_1 не був присутній під час судового розгляду матеріалів судом першої інстанції, копію постанови суду отримав 01 червня 2019 року, апеляційну скаргу до суду через поштове відділення подав 07 червня 2019 року, строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил, суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався.

Апеляційний суд не знаходить порушення місцевим судом права на захист ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом матеріалів справи без участі останнього, оскільки про дату та місце розгляду справи - 17 травня 2019 року в Любомльському районному суді апелянт був повідомлений митницею, про що свідчить його підпис у протоколі про порушення митних правил.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, яким суд надав правильну правову оцінку.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 471 МК України є вірною.

Так, ОСОБА_1 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.8 ЗУ «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 (введений в дію 07.02.2019), транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Статтею 4 МК України констатовано, що в тому числі і валютні цінності є товаром.

Згідно п.6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей (затверджене постановою Правління НБУ №3 від 02.01.2019, набрала чинності 07.02.2019), фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Згідно п.18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (затверджене постановою Правління НБУ №5 від 02.01.2019, набрала чинності 07.02.2019), фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.

Таким чином, на думку апеляційного суду, переміщення, в тому числі валютних цінностей, через митний кордон України обмежено законодавством України.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Посилання апелянта на те, що він своїми діями, не міг завдати державі значної шкоди, а причиною вчинення порушення стало фактично незнання правил перетину державного кордону до уваги судом не приймається, оскільки це не впливає на кваліфікацію вчиненого правопорушення та не може вплинути на призначене судом безальтернативне стягнення.

На думку апеляційного суду, розмір призначеного ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією в дохід держави вилученої іноземної валюти повністю відповідає санкції ст. 471 МК України та вірно встановлений судом першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що накладене на нього адміністративне стягнення у виді конфіскації іноземної валюти є надто суворим, і не узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, наявністю різної судової практики, зокрема Волинського апеляційного суду, не є обставиною, яка слугувала б підставою для зміни постанови в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено за правилами ст. ст. 23, 29, 33 КУпАП, з врахуванням встановлених обставин у даній справі та вимог законодавства, яке регулює порядок та норму вивезення іноземної валюти в зоні спрощеного митного контролю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду 17 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 травня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду /підпис/ В.А. Подолюк

З оригіналом згідно

Дата набрання законної сили: 08 серпня 2019 року

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк

Помічник судді А.С. Мокійчук