справа №619/4464/19
провадження №3/619/1188/19
Постанова
26 грудня 2019 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., адвоката Рудика І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою світою, одруженого, маючого доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого, але офіційно не працевлаштованого, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
16 жовтня 2019 року поліцейським СРПП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Ціок Р.О. складено протокол серії БД №249755 про адміністративне правопорушення, згідно даним якого 16.10.2019 о 20 год 50 хв, ОСОБА_1 , на автошляху Харків-Щербаківка, 9 км керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від продуття газоаналізатору DRAGER 6820 №8322620 відмовився та проходження медичного освідоцтва в наркологічному центрі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав повністю та пояснив, що вказаний протокол складений з порушенням вимог закону та таким, що не відображає дійсних обставин справи. 16.10.2019 приблизно 22 год 00 хв він керував автомобілем Пежо 307 реєстраційний номер НОМЕР_1 та на виїзді з м. Харків по Бєлгородському шосе в районі кафе «М-20» був зупинений інспектором поліції. Причиною зупинки інспектор назвав непрацюючу фару та попросив надати документи та вийти із автомобіля. Після того, як він передав документи інспектору, останній заявив що він п`яний. Він категорично не погодився з інспектором, що перебуває в стані сп`яніння. Поліцейський запропонував продути алкотестер, на що він відмовився, оскільки жодних підстав для проходження огляду на стан сп`яніння не було, він був тверезим. Після цього, інспектор склав протокол. В той день він був тверезим та жодних ознак будь-якого сп`яніння у нього не було, інспектором не було зазначено на якій підставі він повинен був продувати Драгер, не було роз`яснено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння та взагалі не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Протокол складений відносно нього є недопустимим та неналежним доказом, оскільки не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та обставини викладені в ньому не відповідають дійсності. Інспектором ОСОБА_3 не вказано, які ознаки алкогольного сп`яніння було виявлено, в протоколі відсутні підписи свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . В матеріалах справи відсутнє направлення на медичний огляд на стан сп`яніння, яке повинно складатися інспекторами відповідно до діючого законодавства. У протоколі відсутні відомості про відсторонення водія від керування транспортним засобом, що передбачено ст. 266 КУпАП. В поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказано, що їх було залучено свідками, проте не зазначено для проведення яких дій, не вказано час їх залучення та відсутні будь-які посилання на ознаки сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 . Щодо пояснень свідків, які є в матеріалах справи, то текст вказаних пояснень ідентичний та був заповнений інспектором на спеціально заготовленому бланку, про що свідчить один почерк на обох поясненнях, при цьому свідки лише розписались у них. Також, у цих поясненнях не вказано, час коли були залучені свідки, які ознаки сп`яніння спостерігались у водія, а також не зазначені і дії по ухиленню від огляду.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як встановлено ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2, 6, 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395).
Так, у протоколі серії БД №249755 від 16.10.2019 не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння мав ОСОБА_1 , а указано лише, що він мав явні ознаки алкогольного сп`яніння.
Крім того, згідно до п.2 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395), ( далі Інструкція) протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.
Тоді як вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення містить дані про свідків, але не підписаний ними.
Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Так, даний протокол про адміністративне правопорушення не містить направлення на медичний огляд на стан сп`яніння.
Крім того, в порушення ч. 1 ст. 266 КУпАП, у протоколі відсутні відомості про відсторонення водія від керування транспортним засобом.
Також, суд зазначає, що письмові пояснення свідків, відомості про які маються у протоколі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , написані ідентичним почерком та є ідентичними по змісту, що викликає сумнів у добровільності при наданні таких пояснень.
Судом викликалися вищевказані свідки, дані про яких зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, однак, у судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, але до суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_4 , згідно даних якого, він 16.10.2019 керував автомобілем по Білгородському шосе та був зупинений співробітниками поліції, як свідок у зв`язку з відмовою водія від продуття алкотестеру. Але підійшовши до водія він не побачив у нього ніяких ознаків алкогольного сп`яніння. Потім співробітник поліцїї написав пояснення та попросив його підписати та він це зробив. Що було зазначено в поясненнях не пам`ятає. Крім поліцейських та водія поруч нікого більше не було.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
У відповідності до ст.7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні Конституційного суду України від 22.12.2010 р. №23-р/2010, яке є
обов`язковим для виконання на території України, суд встановив, що фактичні дані або
будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних
прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів,
джерел отримання фактичних даних, не уповноваженою на те особою, тощо є неналежними
Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч. 3 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя
постановив:
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко