ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року місто Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнувши з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, 20 жовтня 2019 року о 08 год. 07 хв. ОСОБА_1 в м. Маріуполі по вул. Жовтнева, 50, керував автомобілем HYUNDAI H-100 , д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, порушенні координації рухів та мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, та здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд. Вважає, що постанова судді суду першої інстанції винесена незаконно, з грубим порушенням чинного законодавства та норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а постанову судді слід залишити без змін, за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність в його вчиненні в повному обсязі підтверджується відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

Апеляційний суд зазначає, що згідно з відеозапису, сама поведінка ОСОБА_1 , порушення мови в час його спілкування надали підстави працівникам поліції вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння. Також винність ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а також із застосуванням приладу алкотестер «Драгер».

Крім того, апеляційний суд зазначає, що статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність саме за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, даний факт повністю знайшов своє підтвердження в ході перевірки матеріалів адміністративного провадження в апеляційному порядку.

Доводи ОСОБА_1 , які вказані в апеляційній скарзі, являються необґрунтованими та безпідставними, нічим не підтверджуються та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи. Також щодо порушення прав останнього на захист, передбачених ст. 268 КУпАП, апеляційний суд зазначає, що вони порушені не були, оскільки місцевим судом неодноразово направлялись повідомлення на адресу ОСОБА_1 ,а саме на 4 листопада 2019 р. ця дата зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення від 20. 10. 2019р., на 19 листопада 2019 р. повідомлення яке він отримав 12.11.2019р., після цього він звернувся з заявою до суду про перенесення розгляду справи на іншу дату, після цього не отримував повідомлення суду у поштовому відділенні, про це свідчать конверт, який повернулись до суду та містяться у матеріалах справи. У зв`язку з зазначеним апеляційний суд приходить до висновку, що право ОСОБА_1 на захист порушено не було.

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, а також те, що поліцейськими не були роз`яснення йому його права являються надуманими та спростовуються відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, відповідно до якого при складанні адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 , працівниками поліції були роз`яснені останньому всі права та відповідно до законодавства були складені адміністративні матеріали. Вимоги ст.. 256 КУ про АП порушені не були, оскільки підписи свідків в протоколі про адміністративне правопорушення від 20. 10. 2019р. не є абсолютним зазначенням.

У зв`язку з наведеним апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 таким чином хоче уникнути відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена у законному порядку. Пояснення свідків являються достовірними та сумнівів у їх законності у апеляційного суду не виникає.

Суд першої інстанції правильно врахував данні про особу правопорушника, пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, ступень тяжкості вчиненого ним проступку та призначив покарання в межах санкції статті.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 8, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих