Справа № 574/650/19
Провадження № 3/574/138/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М розглянувши матеріали, які надійшли з Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

18.05.2019 року, о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Буринь, по вулиці Незалежності , керував автомобілем ВАЗ-2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п.2,5 ПДР України.

ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, повторно надавши заяву про відкладення розгляду справи, оскільки він перебуває на стаціонарному лікуванні.

На підтвердження вказаних обставин до заяви додана довідка з Буринської ЦРЛ, що останній перебуває в хірургічному відділенні з 22.07.2019 року з діагнозом гострий підшлунковий панкреатит. Між тим вказана довідки не містить реєстраційного номеру, а також в ній не вказано, що ОСОБА_1 не може за станом здоров`я приймати участь в судовому засіданні.

Привертає увагу той факт, що ОСОБА_1 тричі викликався до суду: 07.06.2019 року заявив клопотання про забезпечення його права на захист та залучення ним адвоката в якості захисника, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 27.06.2019 року.

25.06.2019 року від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про відкладення судового розгляду, оскільки він перебуває на стаціонарному лікуванні в Буринській ЦРЛ з 25.06.2019 року з діагнозом гострий пієлонефрит, хронічний простати стадія загострення, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 23.07.2019 року.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є данні про своєчасне її повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Надаючи оцінку процесуальній поведінці особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вважаю, що причина неявки ОСОБА_1 є неповажною, так як останній зловживає своїми процесуальними правами систематично не з`являючись до суду під приводом погіршення стану здоров`я, однак з наданих ним медичних документів не вбачається його неможливість за станом здоров`я прийняти участь в судовому засіданні та давати пояснення по суті пред`явленої підозри у вчиненні адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

В своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З врахуванням наведеного приходжу до висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 за наявними доказами, оскільки останній зловживає своїм процесуальним правом з метою затягування розгляду справи для закінчення передбачених ст.38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши надані докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за вищевикладених обставин повністю доведена в судовому засіданні.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 18.05.2019 року, о 10 годині 15 хвилин , по вулиці Незалежності в м. Буринь, керував автомобілем ВАЗ-2110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного, від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п.2,5 ПДР України (а.с.1).

Вказані обставини були підтверджені і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.2,3).

Крім того, свідок ОСОБА_2 підтвердив в судовому засіданні, що дійсно ОСОБА_1 в його присутності та іншого свідка, відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в медзакладі, що йому пропонували працівники поліції. ОСОБА_1 був зовсім не вміняємий, у нього була неадекватна поведінка, зовнішній вигляд, які свідчили, що він перебуває у стані сп`яніння.

Даючи оцінку вказаним показанням на предмет достовірності та допустимості, суддя вважає за можливе використати їх як доказ вини особи яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки вони повністю відповідають встановленим фактичним обставинам справи та узгоджуються з іншими доказами.

З письмової розписки ОСОБА_4 видно, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, який був переданий працівниками поліції ОСОБА_4 (а.с.4).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних засобів чи токсичних речовин.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (зареєстрована за № 1413/27858 11.11.2015), з системного аналізу якої вбачається, що огляд на стан сп`яніння поліцейським проводиться на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно п.3 Розділу І вищевказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є, в тому числі, запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови.

Аналізуючи зазначені положення нормативних актів та оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, суддя вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевикладених обставин.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення, у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 не працює, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має право на керування транспортними засобами.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність не вбачається.

З огляду на вказане, вважаю, що з метою виховання порушника і запобіганню вчинення ним нових порушень його необхідно піддати адміністративному стягненню передбаченому законом у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету 384 гривні 20 копійок судового бору.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан