Справа 573/2236/19
Номер провадження 3/573/972/19
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Замченко А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Білопільського відділення поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , непрацюючу, паспорт № НОМЕР_1 від 10 серпня 2018 року,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

29 листопада 2019 року до Білопільського районного суду Сумської області з Білопільського ВП ГУНП в Сумській області надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №243682 від 21 листопада 2019 року, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що остання вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: остання ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Станом на 21 листопада 2019 року о 12 годині в будинку за місцем проживання: АДРЕСА_1 , порушені санітарні умови проживання, а саме: дитячі речі розкидані, пил та сміття на підлозі.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася хоча про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють настає виключно за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного вище правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 1998 року в справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в ст. ст. 150 і 180 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства при складанні протоколу про адміністративні правопорушення була неправильна застосована норма матеріального права (ч. 1 ст. 184 КУпАП), оскільки не було конкретизовано в який спосіб ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх дітей та яких саме обов`язків, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому в рішеннях ЄСПЛ (п. 31 в справі «Ракевич проти Росії» та п. 109 в справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно з якою «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Зазначене в протоколі обвинувачення в даному випадку є неконкретним, позбавляє можливості ефективно захищатися від нього.

Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин. Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 184, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя -