Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Мартиновичі Пирятинського району Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 25 березня 2019 року о 3 годині 17 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Ford" д/н НОМЕР_2 на пр-ті Броварському, 18-к в м. Києві, всупереч вимогам п.п.2.3 "б", 12.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, та при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду - бетонну огорожу, що призвело до пошкодження транспортного засобу.

Крім того, ОСОБА_1 , який за викладених обставин керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді в частині накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

_________________________________________________________________________

Справа № 33/824/2909/2019 Постанова винесена суддею Бірсою О.В.

Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, наводить доводи про те, що притягнення його до відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння ніхто не ініціював, і про відсутність доказів перебування його в такому стані. Також зазначає, що суддя безпідставно дійшов висновку про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння і незаконно наклав на нього стягнення, в той час як протокол про адміністративне правопорушення складено за відмову пройти огляд, і результати огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці зупинки або висновок закладу охорони здоров`я у справі відсутні.

Разом з тим, ОСОБА_1 вказує, що не відмовлявся проходити огляд, який йому ніхто не пропонував. Незважаючи на посилання в постанові на те, що він належним чином повідомлений про дату і місце розгляду справи, це не відповідає дійсності, оскільки повістку він не отримував і засобами телефонного зв`язку повідомлений не був, у зв`язку з чим не мав можливості заявити клопотання про допит свідків, пояснення яких викладені на заздалегідь заготовлених бланках і в яких вказано лише те, що він відмовився пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів. Також всупереч вимогам п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, протокол не містить даних про його дії по ухиленню від проходження огляду, тобто опису самого діяння, за що можливо було б притягнути до відповідальності.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови, пропуск якого мотивовано тим, що справу розглянуто під час відсутності ОСОБА_1 , який про дату і місце судового засідання повідомлений не був, і копію оскарженого рішення отримав лише 01.07.2019 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку і апеляційну скаргу і просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у передбачених законом випадках. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 03.07.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто під час його відсутності, однак доводи про те, що про місце і час судового засідання він повідомлений не був, не відповідають дійсності і спростовуються довідкою про доставку sms, яка формується в автоматичному режимі, на вказаний порушником власноручно у протоколі номер мобільного телефону (а.с.8). Копія постанови, як це передбачено ст.285 КУпАП, порушнику не направлялася, а тому не довіряти твердженням про її отримання 01.07.2019 року немає підстав. За таких обставин строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинених правопорушень, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується висновку про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то він підтверджується даними, зафіксованими в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності яких він відмовився від проходження огляду; записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Не спростовують встановлених судом обставин і пояснення ОСОБА_1 та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Як пояснив ОСОБА_1 , він транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував, а після аварії втратив свідомість і коли отямився, то вжив разом з пасажиром алкогольний напій. Після цього приблизно через 15 хвилин направився за евакуатором і був затриманий працівниками поліції.

Оцінюючи пояснення, слід зазначити, що вони спростовуються наведеними раніше доказами, в яких відсутні дані про те, щоб ОСОБА_1 повідомляв про такі обставини. Відеозаписом зафіксовано, що лікарю порушник повідомляє, що не вживав алкоголь, взагалі, і, за твердженням поліцейських, одразу після ДТП намагався залишити місце пригоди і тікав. Також ці пояснення є нелогічними і з огляду на вживання алкоголю особою, яка щойно перебувала без свідомості. А тому вони не враховуються апеляційним судом.

Цим же записом спростовуються і посилання в апеляційній скарзі на те, що від проходження огляду ОСОБА_1 не відмовлявся і що пройти огляд на стан сп`яніння йому ніхто не пропонував. Адже на пропозицію поліцейського в присутності двох свідків порушник зазначив, що буде проходити огляд лише в присутності адвоката, тобто висунув умови, які не передбачені законом.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП за відмову особи, яка керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду в присутності двох свідків, тобто порушення водієм вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України. І саме за вчинення цих дій суддею на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, як він безпідставно вказує в апеляційній скарзі.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, з урахуванням положень ст.36 КУпАП при визначенні виду та розміру стягнення за вчинення кількох адміністративних правопорушень, і відповідає санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн