Справа № 222/1387/19
Провадження № 3/222/685/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Доценко С.І., розглянувши матеріали, які надійшли з УЗЕ у Вінницькій області Депратаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Торез Донецької області, громадянина України, працюючого начальником управління Державної казначейської служби України в Петровському районі м.Донецьку проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 172-6 ч1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

06.09.2019 року до Володарського районного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністрнативної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.1 ст.172-6 КУПАП

В протоколі про адміністративне правопорушення №126 від 23.05.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст.45 Закону України « Про запобігання корупції». Правопорушення полягало в тому , що він, працюючи на посаді начальником управління Державної казначейської служби України в Петровському районі м. Донецьку, тобто суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані із корупцією відповідно до п.п «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України « Про запобігання корупції (далі Закон), маючи обов`язок відповідно до положень ч.1 ст.45 Закону, щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави за минулий рік, та маючи обов`язок вперше таку декларацію подати за 2015 рік до 01.11.2016 року, несвоєчасно подав декларацію лише 09.11.2019 року.

Таким чином, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення несвоєчасне подання декларації мало місце з 01.11.2016 року, після спливу граничного строку для її подання.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Пунктом 7 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що зазначена норма є імперативною і не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Зазначена норма КУпАП по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином під час підготовки зазначеної справи про адміністративне правопорушення до судового розгляду було встановлено, що на момент надходження справи до суду ( 06.09.2019 року) сплив дворічний строк давності притягнення особи до адміністративної відповідальності, що відповідно до ч.3 ст.38, п.7 ст.247 КУПАП є обставиною, що виключає провадження у справі, тому що, відповідно до цих норм, адміністративне провадження не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

А тому у суду відсутні правові підстави продовжувати здійснення провадження у зазначеній справі, та вона підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУПАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст..38 КУпАП

Така позиція також узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 38, п.7, ч1 ст.247 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП

Відповідно до ст. 294 ч.2 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області.

Відповідно до ст.ст. 250,287, КУпАП прокурор має право оскаржувати постанову і рішення в справі про адміністративне правопорушення лише по скарзі і лише у випадках передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу.

Суддя С.І. Доценко