Справа №592/7447/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Костенко В. Г.
Номер провадження 33/816/335/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лопаткіна О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2019 року ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, у зв`язку із тим, що він 09 травня 2019 року о 03-52 год. в м. Суми по вул. Горького, 50 керував автомобілем ХУНДАЙ, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, тремтіння рук). Від проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 та прослідувати в СОНД відмовся шляхом ухилення, а саме не надав чіткої відповіді в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі щодо нього на підставі ст.247 КУпАП.

В обгрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суд всупереч вимогам, встановленим КУпАП, не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушені норми матеріального та процесуального права, не дотримані принципи законності та верховенства права, що призвело до прийняття незаконного рішення. Так зазначає, що працівниками поліції не було дотримано порядку виявлення у особи стану алкогольного сп`яніння та складання відповідних документів, що на думку апелянта, залишилося поза увагою суду. Суть адміністративного правопорушення, зазначена в протоколі, яка ставиться йому в провину, не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки нею передбачена відповідальність, крім іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому вважає складений відносно нього протокол таким, що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а отже є недопустимим доказом, внаслідок чого додані до нього докази в обгрунтування вини ОСОБА_1 , на думку апелянта, також є недопустимими доказами. Також звертає увагу на те, що йому на місці зупинки транспортного засобу пропонували пройти тестування, а не огляд, як це передбачено законом, від якого він не відмовлявся, а лише хотів дочекатись адвоката. В підтвердження цього посилається на дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, покази свідка ОСОБА_2 , надані в судовому засіданні та записи з нагрудних камер поліцейських. Додає також, що на його вимогу працівники поліції не надали жодних сертифікатів відповідності приладу Алкотестер Драгер, що на думку апелянта, ставить під сумнів законність використання даного приладу.

Серед іншого зазначає, що суд, провівши судовий розгляд адміністративних матеріалів без участі сторони обвинувачення, перебрав на себе функцію обвинувачення, чим на думку апелянта, не дотримався вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушив його право на справедливий суд та об`єктивний розгляд даної справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Лопаткіна О.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Перевіряючи доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, необґрунтованості висновків суду першої інстанції, а також порушення працівниками поліції вимог відповідних нормативно-правових актів, якими регламентовано процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд доходить висновку, що такі суперечать сукупності досліджених судом першої інстанції доказів.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку та з якою погоджується апеляційний суд.

За результатами розгляду даної справи суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 не дотримався вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, визнав його винним за ч.1 ст.130 КУпАП та наклав на нього визначене законом адміністративне стягнення.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні суддя обгрунтовано послався на дані, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 169024 від 09.05.2019, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , а саме, що він 09 травня 2019 року о 03-52 год. в м. Суми по вул. Горького, 50 керував автомобілем ХУНДАЙ, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, тремтіння рук). Від проходження тестування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 та прослідувати в СОНД відмовся шляхом ухилення, а саме не надав чіткої відповіді в присутності свідків.

Зміст даного протоколу всупереч твердженням апелянта не протирічить вимогам встановленим ст.256 КУпАП, містить формулювання суті адміністративного правопорушення, яке ставиться в провину ОСОБА_1 , відображає всі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

До того ж, з огляду на обставини виявлення працівниками поліції у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та чіткі і неодноразові пропозиції пройти в присутності двох свідків саме огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест, так і в медичному закладі СОНД, ОСОБА_1 відповіді не надавав, на питання патрульних відповідав питанням щодо причини зупинки, що цілком обгрунтовано, з урахуванням наданих працівником поліції пояснень щодо підстав зупинки транспортного засобу, було розцінено ними як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння із розкриттям в протоколі суті такої відмови, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. (а.м.с.6).

Крім того, слід зазначити, що у разі незгоди з діями поліцейських, які, за твердженням апелянта, порушували вимоги нормативно - правових актів щодо процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, він мав можливість дати пояснення. Однак, у графі протоколу про адміністративне «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_1 власноручно зазначив лише, що від керування відсторонений.

З огляду на викладене, апеляційний суд з підстав зазначених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вбачає невідповідності змісту складеного відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП вимогам ст.ст. 256, 266 КУпАП, що б потягло за собою безумовне визнання цього доказу недопустимим, і як наслідок визнання доданих до протоколу доказів в обгрунтування вини ОСОБА_1 нікчемними.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення винуватість ОСОБА_1 підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), з якого вбачається, що ОСОБА_1 ухилився від проходження такого огляду в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що також підтверджується їх письмовими поясненнями, згідно яких поліцейський в їх присутності запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Алкотест Драгер або в медичному закладі СОНД, на що ОСОБА_1 чіткої відповіді не давав, ухилявся від огляду, на запитання відповідав запитанням (а.м.с.3-4).

Обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснення вказаних свідків підтверджуються даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, дослідженого в судовому засіданні суду першої інстанції (а.с.6).

Дані докази, які суддя місцевого суду обгрунтовано поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам і об`єктивно узгоджується між собою.

Посилання ОСОБА_1 на недотримання патрульними порядку проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки з відеозапису, наявного в матеріалах справи слідує, що жодних вимог до патрульних щодо надання йому сертифікату на спеціальний технічний засіб, роз`яснення порядку його роботи, від нього не надходило.

Крім того, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, крім іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наявними в матеріалах справи доказами беззаперечно вставлено, що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі СОНД.

Оскільки огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу не проводили, бо особа відмовилась від такого огляду, тому відсутність в матеріалах справи сертифікату відповідності та результатів повірки газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 не є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а лише хотів дочекатись адвоката спростовуються наявними в справі доказами, а саме відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого ОСОБА_1 не заявляв клопотання про залучення захисника.

Отже, будь-яких порушень норм КУпАП, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції в ході апеляційного перегляду не встановлено.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу того, що суд, провівши судовий розгляд адміністративних матеріалів без участі сторони обвинувачення, перебрав на себе функцію обвинувачення, чим на думку апелянта, не дотримався вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушив його право на справедливий суд та об`єктивний розгляд даної справи, апеляційний суд доходить наступних висновків.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», рішення від 20.09.2016), на яке посилається апелянт, ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фактичні обставини правопорушення шляхом усунення розбіжностей та неточностей, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

У п.59 вказаного рішення ЄСПЛ допустив, що відсутність органу обвинувачення і, відповідно, його неучасть в засіданнях судів першої та другої інстанції може мати наслідки відносно того, яким чином обвинувачення і докази надаються та відстоюються у суді, і навпаки.

На думку ЄСПЛ, неучасть у справі прокурора вплинуло на дію презумпції невинуватості в ході судового розгляду і, як наслідок, на питання неупередженості суду. За результатом розгляду справи ЄСПЛ констатував порушення п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Отже, апеляційний суд має перевірити чи було допущено судом упередженість при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Як вбачається з наданих матеріалів, у протоколі про адміністративне правопорушення, викладені фактичні обставини правопорушення, а також його юридична формула. До протоколу додані докази, які на думку сторони обвинувачення, підтверджують винуватість ОСОБА_1 .

Сторона захисту мала можливість ознайомилася з матеріалами справи, у тому числі із наданими суду доказами, починаючи ще з 23.05.2019 (а.м.с. 14). В судовому засіданні були заслухані пояснення свідка сторони захисту ОСОБА_2 , самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та розглянуті клопотання захисника останнього.

Судом досліджувалися лише ті докази, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, інших доказів, які б свідчили про винуватість особи за ініціативою суду не досліджувалися.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає ознак упередженості під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і стверджувати про порушення його права на справедливий суд та об`єктивний розгляд даної справи, апеляційний суд підстав не вбачає.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов обгрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки судді місцевого суду в постанові від 16 липня 2019 року року, всупереч тверджень апелянта, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на оцінці всіх доказів по справі, отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі згідно з ст.247 КУпАП, як про це просить апелянт.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП і відповідає санкції відповідної частині статті.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.