КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2861/2019 Суддя у І-й інст.: Павленко О.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали адміністративної справи про за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та провадження в справі закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 18.02.2019 о 08 год. 30 хв., керуючи автомобілем «CHEVROLET» д.н.з. НОМЕР_1 в м.Києві по пров.Квітневому, 1, не була уважною, не зорієнтувалась в дорожній обстановці, не врахувала перешкоду, яка виникла, не вжила заходів для зменшення швидкості автомобіля, аж до зупинки транспортного засобу, і здійснила зіткнення з автомобілем «HYUNDAI» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився, щоб надати перевагу автомобілю «CHEVROLET», в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 2.3б, 12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновки суду, викладені в постанові, не відповідають дійсним обставинам справи, а також нормам матеріального та процесуального права.

Вказує, що вимоги п.п. 2.3б, 12.3 ПДР України не порушувала, а причиною ДТП став виїзд автомобіля ОСОБА_2 «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_2 на смугу руху її автомобіля, що підтверджує відеозаписом з місця події.

Також зазначає, що вжила усіх необхідних заходів для зменшення швидкості, однак через ожеледицю не мала можливості зупинити автомобіль повністю без вчинення зіткнення.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання апеляційного суду повторно не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому, з метою недопущення порушення встановлених законом строків для розгляду даної категорії справ, вважаю за можливе провести розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника Шимка А.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку

орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, судом цих вимог дотримано не було, на що правильно вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Так, ОСОБА_1 як в суді 1-ї інстанції, так і в апеляційному суді пояснила, що водій автомобіля «HYUNDAI» мав її пропустити, однак виїхав на її смугу руху і таким чином сталася ДТП

Разом з тим, будь-які докази на спростування пояснень ОСОБА_1 у справі відсутні, окрім протоколу про адміністративне правопорушення у якому, між тим, по суті події ОСОБА_1 теж зазначила, що водій автомобіля «HYUNDAI» не надав їй перевагу в русі та зупинився на полосі зустрічного руху.

Вказана обставина підтверджується другим учасником ДТП ОСОБА_2 , який у письмових поясненнях (а.с. 3) вказує на те, що він не пропускав автомобіль ОСОБА_1 , а став гальмувати, коли удар був невідворотнім.

Перевіряючи дану обставину, суд апеляційної інстанції переконався у тому, що пояснення ОСОБА_1 повністю співпадають зі схемою ДТП, фотознімками з місця події та відеозаписом з місця ДТП, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керувала автомобілем «CHEVROLET» на пров. Квітневому, рухаючись по правій стороні дороги в бік вул. Новомостицької, у той час як автомобіль «HYUNDAI» під керуванням ОСОБА_2 виїжджав з гаражного кооперативу на пров. Квітневий. При цьому, водій ОСОБА_2 навіть не збирався пропускати автомобіль ОСОБА_1 , а продовжив свій рух, дещо звертаючи вправо, і зупинився лише тоді, коли заїхав на зустрічну смугу руху на 35 см, де і отримав удар автомобіля «CHEVROLET».

Тобто, ОСОБА_2 своїм автомобілем створив для водія ОСОБА_1 перешкоду для руху, у зв`язку з чим ОСОБА_1 різко загальмувала, однак повністю зупинити свій автомобіль не змогла з причин, що не залежали від неї, у тому числі через ожеледицю, що підтверджується фотознімками з місця події.

Відповідно до п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та згідно п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Так, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила; дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вказаних вимог ПДР, оскільки під час події вона була уважною, відповідно зреагувала на зміну дорожньої обстановки та вжила усіх можливих заходів з метою уникнення ДТП, зокрема, загальмувала, однак об`єктивно не змогла уникнути зіткнення.

Отже, оскільки вищенаведені обставини справи залишилися поза увагою суду першої інстанції та ним не перевірені належним чином усі докази на підтвердження чи спростування зазначеного у протоколі, це призвело до поспішного висновку суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової, якою слід закрити адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, і тим самим задовольнити її апеляційну скаргу.

Таким чином, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 14 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати та постановити нову, якою провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко