ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Уманського С.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Уманського С.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №280119 від 07.04.2019 року, водій ОСОБА_1 07.04.2019р. о 22 год. 46 хв., в м. Миколаєві, по вул. Потьомкінській, в районі будинку №118, керував транспортним засобом марки ГАЗ 3302 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів). Згідно медичного висновку № 293 від 07.04.2019 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив п.2.9«А» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник Уманський С.О. який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам щодо обов`язковості зазначення суті адміністративного правопорушення, адреси, прізвища свідків. Так, суть правопорушення в протоколі зазначена як «07.04.2019 р. 22 год 46 хв в м.Миколаїв, Центральний район, вул. Потьомкінська, 118, водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) керував ТЗ ГАЗ 3302 днз НОМЕР_1 . Згідно медичного висновку Миколаївського обласного наркологічного диспансеру № 293 від 07.04.2019 р., водій ОСОБА_1 керував ТЗ перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння».

При цьому, відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена за «керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння», а не за «керування ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів)», як те зазначено в протоколі. Також, у протоколі зазначено, що «згідно медичного висновку № 293 від 07.04.2019 р., водій ОСОБА_1 керував ТЗ, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння». Однак, згідно зі змістом єдиного висновку який додано до справи щодо результатів медичного огляду, в ньому не міститься інформації про те, що ОСОБА_1 керував ТЗ, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, згідно з протоколом, ОСОБА_1 начебто керував ТЗ о 22год.46 хв., в той же час, медичний огляд проводився о 23 год. 41 хв., тому під час медичного огляду не могло бути встановлено такої обставини, як керування ТЗ в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що може свідчити про те, що або не було відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на місці зупинки, або поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Також, бланк та реквізити висновку щодо результатів медичного огляду, доданого до справи суттєво відрізняється від бланку та обов`язкових реквізитів висновку щодо результатів медичного огляду, форма якого затверджена п.16 розд. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у додатку 4 до неї.

Вказує, що бланк висновку, доданого до справи, вже не містить у п. 5 таких обов`язкових реквізитів, як: посаду, спеціальне звання, та підпис того, ким була особа направлена на медичний огляд. Відсутність підпису поліцейського, який направив особу на медичний огляд, зокрема, може свідчити й про те, що огляд міг проводитися за його відсутності. У такому разі, має місце порушення ч. 4 ст. 266 КУпАП, де «огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського», та п.17 розд. ІІІ Інструкції, де «зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку». У висновку, доданого до справи відсутній запис про те, що зміст висновку було повідомлено в присутності поліцейського. Також, немає й підпису поліцейського на бланку висновку, який міг би підтвердити його присутність під час огляду, складання та повідомлення змісту висновку.

Звертає увагу, що на відео запису з нагрудної камери лише видно, що 07.04.2019 о 23 годині 21хв. ОСОБА_1 зайшов разом із поліцейськими до будівлі Миколаївського наркологічного диспансеру, о 23 годині 41хв. вони зайшли до кабінету лікаря, та до 23 години 45хв. лікар проводила медичний огляд з використання технічного засобу для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі (який передує складанню та повідомленню про висновки щодо результату огляду - п. 15-17 розд. ІІІ Інструкції). Відеозапис подій під час складання висновку за результатами огляду та повідомлення оглянутій особі не відбувався, що, разом із відсутністю підпису поліцейського у висновку, також ставить під сумнів присутність поліцейського під час цих дій.

Стверджує, що письмові пояснення свідка ОСОБА_2 не можна брати до уваги, оскільки перед дачею пояснень, вона була попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та повідомлення про злочин ст. 383 КК України, що фактично було тиском на свідка з боку працівника поліції у вигляді погрози притягнення до кримінальної відповідальності за дії, які взагалі не передбачається вчиняти свідку при дачі пояснень у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, свідок була опитана поліцейським, який не складав протоколу, тобто, не здійснював провадження у справі. Таким чином, вимога про проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським у присутності двох свідків, дотримана не була.

Також зазначає, що відсутність будь-якої інформації по справі про причини та обставини, при яких патрульними було начебто виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у водія, зокрема, інформації про причину зупинення транспортного засобу, та з урахуванням того, що місце вчинення правопорушення у протоколі зазначено як АДРЕСА_2 , тобто - об`єкт нерухомості, а не проїзна частина вулиці (дорога), дають підстави вважати, що зупинення вказаного транспортного засобу було без належної причини, або взагалі не було ніякого зупинення транспортного засобу поліцейськими, та, відповідно, і керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки це майже неможливо робити у приміщеннях.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Уманського С.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався та в повному обсязі з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 280119 від 07.04.2019 року, водій ОСОБА_1 07.04.2019р. о 22 год. 46 хв., в м. Миколаєві, по вул. Потьомкінській, в районі будинку №118, керував транспортним засобом марки ГАЗ 3302 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів). Згідно медичного висновку № 293 від 07.04.2019 року, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9«А» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол складено у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність складання протоколу про адміністративне правопорушення, діючому законодавству, спростовується тим, що в зазначеному протоколі вказані відомості відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, так в ньому зазначено дата і місце його складання, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення правопорушення, кваліфікуючі ознаки і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 293 від 07.04.2019 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок водієм підписано без будь яких зауважень та заперечень з приводу викладених в ньому обставин. Актом медичного огляду № 293 від 07.04.2019 року відповідно до якого під час огляду ОСОБА_1 в медичному закладі були проведені функціональні проби, дослідження видихуваємого повітря за допомогою алкометру, показник якого склав 0,97 проміле.

Оцінюючи доводи апелянта, про невідповідність медичного висновку Миколаївського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду, суд приходить до наступного.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що висновок МОНД № 293 від 07.04.2019 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений на старому бланку.

При цьому, проаналізувавши висновок медичного огляду щодо стану сп`яніння ОСОБА_1 , суд вважає, що в останньому містяться всі реквізити та відомості, передбачені діючої Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року.

Суд вважає, що виготовлення висновку МОНД № 293 від 07.04.2019 року щодо результатів медичного огляду на старому бланку, не свідчить про його не дійсність у зв`язку із наявністю в ньому всіх відомостей передбачених чинним законодавством. Так, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено в медичному закладі, а саме МОНД відповідно до чинного законодавства, що підтверджується інформацією викладено в Акті огляду № 293. У висновку щодо результатів медичного огляду зазначені інформація, яка за своїм змістом відповідає встановленим під час огляду результатам, які висвітлені в Акті медичного огляду. За такого, суд першої інстанції обґрунтовано послався у своєму рішенні на Висновок щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , визнавши зазначений доказ належним та допустимим.

Доводи апелянта, про те що поліцейськими порушено порядок направлення водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, є безпідставними, оскільки діючим законодавство не передбачено обов`язкового долучення до матеріалів про адміністративне правопорушення копії направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння. Факт направлення водія до медичного закладу на стан сп`яніння підтверджується Актом медичного огляду № 293 від 07.04.2019 року, в якому зазначено, що 07.04.2019 року о 23 годині 10 хвилин ОСОБА_1 був направлений ІПП ОСОБА_3 до МОНД.

Будь-яких відомостей щодо наявності порушення під час проходження ОСОБА_1 медичного огляду, які б своїми наслідками несли визнання недійсним висновку в апеляційній скарзі не наведено та під час апеляційного розгляду, не встановлено.

Твердження апелянта, щодо неправомірних дій патрульних під час зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Уманського С.О., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.