КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 вересня 2019 року о 02 год. 28хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 , по проспекту Броварському, 18-Д в м. Києві в стані алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя і очей, чим порушив вимоги п. 2. 9 «а» ПДР України,тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою алкотестеру «Драгер» № 6820 тест № 2312, результат тесту: 1,25%.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року та закриття провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не дав належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам, унаслідок чого необґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності; звертає увагу на порушення його процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Апелянт зазначає, що працівники поліції порушили порядок огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, відмовили йому в огляді в медичній установі на його прохання, а відтак огляд є недійсним; при цьому пояснення свідків не відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка полодіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що у нього з працівниками поліції виникла суперечка щодо законності підстав зупинки автомобіля під його керуванням, а тому працівники поліції запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту виявився позитивним, що було для ОСОБА_1 несподіваним, а тому він відразу запропонував поліцейським проїхати до медичного закладу і пройти огляд повторно у лікаря-нарколога, в чому йому було відмовлено.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД № 236828 від 20 вересня 2019 року, ОСОБА_1 20.09.2019 о 02 год. 28 хв керував автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 , по прт. Броварському, 18-Д у м. Києві з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя і очей. Огляд водія проводився на приладі «Драгер» ARHK 05136 у присутності двох свідків, результат огляду 1,25%, від огляду у лікаря відмовився, чим порушив вимоги п. 2. 9 «а» ПДР України, тим самим вчинивадміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із долученої до матеріалів справи паперового носія, на якому зафіксовано результат огляду за допомогою алкотестеру «Драгер» № 6820 тест 2312, убачається, що результат тесту складає 1.25%; при цьому ОСОБА_1 від підпису відмовився.

У письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вказано, що ОСОБА_1 в їх присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціально технічного засобу «Драгер». Результат тесту - 1, 25%. Будь-яких зауважень щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не надходило.

З оглянутого в суді апеляційної інстанції запису нагрудної камери інспектора поліції убачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його процесуальні права, у присутності двох свідків пройшов огляд на сан алкогольного спянння за допомогою спеціально технічного приладу «Драгер», результат склад 1.25 %, однак з результатами він не погодився і йому неодноразово пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога. Однак, ОСОБА_1 на словах погоджуючись, фактично цього уникав, висуваючи непередбачені Законом умови, внаслідок чого щодо нього складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення п. 2.5 ПДР України. Така поведінка ОСОБА_1 розцінюється як зловживання своїми процесуальними правами, затягування часу у розумінні положень ч. 5 ст. 266 КУпАП з метою уникнення відповідальності і не може бути підставою для визнання результату огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсним.

З огляду на викладене, доводи ОСОБА_1 про те, що йому було відмовлено у проходженні повторного тестування у лікаря-нарколога, чим порушено вимоги ст. 266 КУпАП, а відтак в його діях відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є неспроможними, оскільки спростовуються дослідженими судом доказами, які у своїй сукупності доводять винність ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що пояснення свідків ідентичні за змістом і викладені на заздалегідь виготовлених бланках, а тому не можуть бути визнані належним доказом, - необґрунтовані, оскільки з їх змісту вбачається, що пояснення свідками прочитані та власноруч ними підписані.

Як убачається зі змісту судового рішення, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дослідив наявні у адміністративних матеріалах докази, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/4515/2019 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: Старовойтова С.М..

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.