Провадження № 3/243/1690/2019
Справа № 243/5278/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шауляй, Литва, громадянина України, який працює на посаді директора державного підприємства «Слов`янське лісове господарство», РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 254 від 14 травня 2019 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора державного підприємства «Слов`янське лісове господарство», будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік,, строк подання якої, відповідно до ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» становить у період до 00 год. 00 хв. 01 квітня 2018 року на офіційному веб-сайті НАЗК, - 05 квітня 2018 року о 17 годині 42 хв., тобто несвоєчасно, без поважних причин, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та положення статті 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені та зрозумілі, заяв чи клопотань від нього не надійшло.

Прокурор Борисов А.А. в судовому засідання підтримав протокол про адміністративне правопорушення. Повідомив, що ОСОБА_1 був відсторонений від посади, однак його не було звільнено з посади директора ДП «Слов`янське лісове господарство», отже доводи сторони захисту в тій їх частині, що оскільки ОСОБА_1 протягом 2017 року жодного дня не здійснював функції держави, у зв`язку з чим не був зобов`язаний подавати щорічну декларацію особи, уповноваженої на здійснення функцій держави, не є підставою для неподання декларації. Крім того заперечив щодо поважності причин неподання декларації, як то неможливість подання декларації у зв`язку із зміною поштової скриньки та відновленням електронного ключа, оскільки вважає, що ОСОБА_1 міг заздалегідь з`ясувати питання зміни скриньки, а не 30 березня 2018 року, тобто в останні дні подання декларації. Вважає, що є всі підстави притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП..

В судовому засіданні захисник Дьяченко О.В. заперечив проти притягнення до адмінвідповідальності свого підзахисного за ч.1 ст.172-6 КУпАП, виходячи з того, що останній протягом всього 2017 року був відсторонений від посади, отже в розумінні норм ЗУ «Про запобігання корупції» не був особою, на яку покладено обов`язок здійснення функцій держави. Також звернув увагу на ту обставину, що його підзахисний, незважаючи на ту обставину, що його звільнено від необхідності подання такої декларації, завчасно здійснив спробу подати таку декларацію, однак не мав змоги зайти у свій електронний кабінет, оскільки як з`ясувалося, його скриньку було заблоковано. Він у той же день подав заяву на зміну електронної скриньки, також здійснив дії по заміні свого електронного ключа, однак скриньку йому було змінено лише 04 квітня 2018 року, а ключ йому вдалося змінити 05 квітня 2019 року, після чого він відразу подав декларацію. Крім того, у вказаний період часу у нього не працював інтернет в дома, і він, перебуваючи під обмеженнями запобіжного заходу не мав можливості виїхати за межі міста, де б здійснити вхід до електронного кабінету та подати декларацію. Вважає, що будь-яких умисності дій його підзахисного встановлено не було, а просто збіг обставин, які стали суттєвими перешкодами для своєчасного подання щорічної декларації. Також зазначив, що на сьогодні спливли строки накладення адмінстягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, оскільки незважаючи на те, що протокол про адмінправопорушення складений 14 травня 2019 року, однак, повідомлення про несвоєчасність подання декларації було отримано УЗЕ 30 жовтня 2018 року, і протягом періоду до 02 січня 2019 року не було здійснено жодних по перевірці повідомлень НАЗК.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, повністю підтримав свого захисника, пояснив, що він, подаючи декларацію за 2016 рік, здійснив цю дію за півгодини, і відповідно сподівався подати її в 2018 році так само, у цей же час, однак як з`ясувалося його поштова скринька була заблокована. Після чого він змушений був терміново вживати заходів щодо усунення перешкод для подання щорічної декларації, однак вже 31 березня 2018 року перестав працювати інтернет, також його електронний ключ потрібно було замінити, що з`ясувалося після зміни поштової скриньки. Як тільки він здійснив всі наведені дії, він відразу подав декларацію. Вважає, що не подав декларацію вчасно з поважних причин. Також повідомив, що він не отримував протягом року заробітну плату, а лише отримав відпускні, які і вказав у декларації.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1 , вважає, що справа підлягає закриттю з огляду на наступні встановлені в судовому засіданні обставини та відповідні ним докази.

З досліджених у судовому засіданні письмових доказів встановлено, що відповідно до наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 712-к «Про призначення за контрактом ОСОБА_1 » від 26 листопада 2014 року, ОСОБА_1 призначено на посаду директора державного підприємства «Слов`янське лісове господарство» Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства з 26 листопада 2014 року по 25 листопада 2019 року(а.с. 9).

Між ОСОБА_1 та Державним агентством лісових ресурсів, 26 листопада 2014 року, було укладено контракт щодо наймання на посаду директора державного підприємства «Слов`янське лісове господарство» ОСОБА_1 , з яким ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис(10-18).

Державне підприємство «Слов`янське лісове господарство» знаходиться за адресою: 54137, Донецька область, Слов`янський район, с. Маяки, створене на підставі наказу Державного комітету лісового господарства України від 31 жовтня 1991 року за № 133, належить до сфери управління Державного комітету лісового господарства України та входить до сфери управління Донецького обласного управління лісового та мисливського господарства, про що свідчить статут ДП «Слов`янське лісове господарство» наданий до матеріалів справи(а.с.19-23) а також витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань(а.с.24-26)

В судовому засіданні була також досліджена декларацію з сайту «Єдиний державний реєстр декларацій», де зазначено, що ОСОБА_1 було задекларовано свої доходи за 2017 рік , як суб`єктом декларування(а.с.27-35)

Згідно із ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року за клопотанням прокурора Сороці А.А. продовжено строк відсторонення директора державного підприємства» Слов`янське лісове господарство» строком на 2 місяці до 28 січня 2018 року(а.с.36, 36 з.б).

Згідно із ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2018 року за клопотанням прокурора, ОСОБА_1 продовжено строк відсторонення від посади директора державного підприємства`Слов`янське лісове господарство» строком на 2 місяці до 22 березня 2018 року(а.с.38, 38 з.б).

Згідно із ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2018 року за клопотанням прокурора, ОСОБА_1 продовжено строк відсторонення від посади директора державного підприємства`Слов`янське лісове господарство» строком на 2 місяці до 03 травня 2018 року(а.с.387, 38 з.б).

Згідно із роздруківкою з мережі інтернет ОСОБА_1 було надіслано листа до НАЗК листа із проханням замінити його електронної скриньки(а.с.39).

04 квітня 2018 року НАЗК було відправлено на електронну скриньку ОСОБА_1 повідомлення стосовно зміни ЕЦП у Єдиному Державному Реєстрі Декларацій(а.с.40).

04 квітня 2018 року НАЗК було відправлено на електронну скриньку ОСОБА_1 повідомлення стосовно того, що його заявка на зміну ЕЦП успішно прийнята(а.с.41).

Судом в судовому засіданні за участю спеціаліста з комп`ютерних технологій за згодою ОСОБА_1 перевірено вищенаведені відомості шляхом огляду поштової скриньки ОСОБА_1 .

У своєму пояснені ОСОБА_1 пояснив, що наприкінці березня 2018 року розпочав заходи з подачі щорічної декларації за 2017 рік, але це в нього одразу не вдалось, у зв`язку з тим що потрібно було змінити електронну адресу, так як вона була зареєстрована на площадці mail.ru, для цього 30 березня 2018 року він надіслав запит до НАЗК на заміну електронної адреси.04 квітня 2018 року електронну адресу ОСОБА_1 було змінено, після чого останній успішно подав вищезазначену інформацію 05 квітня 2018 року.

Аналізуючи доводи сторони захисту в тій їх частині, що ОСОБА_1 будучи особою, яка внаслідок дії на нього обмежень, передбачених запобіжним заходом, не здійснював функцію держави, отже обов`язок подання щорічної декларації на нього не розповсюджується, суд приходить до наступного висновку.

Так в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 станом на час подання декларації 01 квітня 2018 року перебував на посаді директора державного підприємства «Слов`янське лісове господарство», звільнений не був, однак свої посадові обов`язки не здійснював у зв`язку тим, що був відсторонений від посади та заробітну плату не отримував. За таких обставин стороною захисту зроблено висновок про те, що протягом 2017 року його підзахисний не був посадовою особою, уповноваженою на здійснення державних функцій. Разом з тим, якщо слідувати вказаній логіці, з моменту накладення на нього обмежень, ОСОБА_1 припинив діяльність направлену на здійснення функцій держави, отже що разу після продовження щодо нього запобіжного заходу повинен був би подавати декларацію у зв`язку з припиненням діяльності на здійснення функцій держави. На думку суду такі доводи є хибними, оскільки в даному випадку відсторонення від посади є тимчасовим та не свідчать про припинення діяльності на здійснення функцій держави, а отже про те, що ОСОБА_1 не є особою, що здійснює функції держави.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи директором державного підприємства «Слов`янське лісове господарство», незважаючи на обмеження щодо можливості виконання своїх безпосередніх функцій, є особою, уповноваженою на здійснення функцій держави та зобов`язаний був подати щорічну декларацію, подання якої передбачено ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій слід враховувати:

об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно - правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння. Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Слід зазначити, що в ч. 1 ст. 45Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня».

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; 2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: зокрема, за минулий рік; 3) суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому суд звертає увагу на те, що чинним законодавством передбачено можливість подання щорічної декларації до 00 год. 00 хв. 01 квітня наступного року, тобто фактично будь-якій особі надається можливість вчинити дію по поданню такої декларації у будь-який зручний для неї час та день протягом всього періоду до 00 год.00 хв. 01 квітня щорічно. При цьому законодавцем не вимагається необхідність вчинення дій по заповненню декларації у декілька прийомів.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно ОСОБА_1 вчинив дії по заповненню декларації 30 березня 2018 року, і ця обставина підтверджується його листом до НАЗК про зміну йому поштової скриньки.

При цьому, суд не може вважати слушними доводи прокурора, що провина ОСОБА_1 постає саме в тому, що він не вчинив дій щодо перевірки дієвості своєї поштової скриньки у період до 30 березня 2018 року, залишивши всі дії по заповненню декларації на останні дні її подання, оскільки в даному випадку його право заповнення декларації та відповідно здійснення активних дій по її заповненню не обмежувалося у період до 00 год.00 хв. 01 квітня 2018 року, і він міг сподіватися на те, що зможе її подати вільно у будь-який час до означеної в законі дати.

Суд звертає увагу на те, що в даному випадку, саме звернення ОСОБА_1 до НАЗК у строк про зміну скриньки, та обставина, що дійсно скринька, якою користувався ОСОБА_1 до цього часу об`єктивно не могла бути ним використана у 2018 році, на думку суду свідчать про намагання ОСОБА_1 вчасно подати декларацію.

При цьому суд зважає на ту обставину, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_1 не подав декларацію свідомо, діючи с прямим(чи не з прямим ) умислом, і наведені ним докази об`єктивної неможливості подання декларації були направлені саме на те, щоб її не подати.

Натомість представлені суду докази зміни скриньки, відсутність інтернету, відсутність електронного ключа, свідчать про необачність та необережність дій ОСОБА_1 ..

Щодо моменту виявлення адмінправопорушення, то суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що посадовими особами УЗЕ в Донецькій області ДЗЕ НП було отримано інформацію про несвоєчасне подання декларації ОСОБА_1 30 жовтня 2018 року. Отже саме з вказаної дати повинна була здійснена перевірка фактів, викладених у повідомленні НАЗК щодо вчинення правопорушення.

Разом з тим, посадові особи органів, на яких покладено вчинення дій по здійсненню такої перевірки не діяли ретельно та з дотриманням розумних строків, оскільки перший запит по справі було направлено лише 02 січня 2019 року, тобто після спливу більш як двох місяців з дня повідомлення про наявність даних щодо несвоєчасності подання декларації посадовою особою. На думку суду, загалом виявленню вчинення певною особою саме адмінправопорушення повинна передувати перевірка фактів, які спочатку мають лише ознаки правопорушення, разом з тим така перевірка не може тривати безстроково, при цьому наявність та вагомість зібраних матеріалів по перевірці фактів, принаймні в малій мірі повинна виправдовувати строк їх зібрання. В даному конкретному випадку, суд констатує, що з наявних справі матеріалів видно, що після 30 жовтня 2018 року(дата отримання з НАЗК повідомлення) посадовими особами УЗЕ був здійснений один запит від 02 січня 2019 року, при цьому всі відомості, отримані на перевірку повідомлення від 30 жовтня 2018 року були отримані в кінці січня 2019 року, натомість протокол про адмінправопорушення складений 14 травня 2019 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з врахуванням представлених суду матеріалів вже станом на 01 лютого 2019 року була наявна об`єктивна можливість вирішення питання про складання/не складання протоколу про адмінправопорушення.

Суд, зважаючи на вказані обставини, не може погодитися із тим, що днем виявлення правопорушення є день складання протоколу про адмінправопоршуення, оскільки зволікання із його складанням в даній конкретній справі на думку суду є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вже станом на день складання протоколу про адмінправопорушення - 14 травня 2019 року - строки накладення адмінстягнення, передбачені ст. 38 КУпАП закінчилися.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП, суд закриває справу у зв`язку із закінченням строків притягнення до адмінправопорушення.

Відповідно до листа ВССУ від 22 травня 2017 року № 223-943/0/4-17, вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, суд виходить з того, що суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

В даному випадку, суд зважає на ту обставину, що 16 травня 2017 року Указом Президента було заблоковано на території України дію певних інтернет ресурсів, зокрема поштового ресурсу mail.ru, отже ОСОБА_1 через свою необачність не звернув завчасно увагу на ту обставину, що такий ресурс не може використовуватися державними органами, а тому заздалегідь не змінив свою поштову скриньку. Разом з тим, дії по її заміні він вчинив у строк, передбачений для подання декларації, отже підстав вважає, що в його діях щодо несвоєчасності подання декларації є наявний умисел(прямий чи не прямий) судом не вбачається.

За таких обставин, враховуючи те, що підстави закриття кримінального провадження, передбачені п.1 ч.1 ст. 247КУпАП, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, є реабілітуючими, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 172-6, 247, 283,284 КУпАП-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутністьв його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до суду Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Ольга Віталіївна Ільяшевич