КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1299/2019 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Козачук О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_9, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ст. ст. 122-2, 124 КУпАП, провадження у справі закритеу зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 30 серпня 2018 року о 11год. 30 хв., керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по бульвару Лесі Українки, 24, проїхав на забороняючий сигнал світлофора (червоний), змусив водія автомобіля «Toyota Prius», НОМЕР_2 , різко гальмувати та змінювати напрямок руху, тобто створив аварійну ситуацію, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст.122 КУпАП.

Крім того, 30 серпня 2018 року о 11 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вул. Жилянській, 5/60, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу , поданою за допомогою проблискових маячків, сирени та голосом у гучномовець, не зупинився та внаслідок ДТП у м. Києві по вул. Березняківській, 31 був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Toyota Prius», НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 30 серпня 2018 року о 11 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вул. Березняківській, 31 не виконуючи вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою світлових проблискових маячків та спеціального сигналу на оперативному транспортному засобі «Toyota Prius», НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Prius», НОМЕР_2 , що призвело до пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 , не погоджуючись із постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року, подав апеляційну скаргу зі змінами, в якій порушує питання про скасування постанови та закриття провадження у справі за ст. ст. 121, 122-2, ч. 4 ст. 121 КУпАП відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративних правопорушень, мотивуючи тим, що дії працівників поліції, спрямовані на вилучення його автомобіля, були неправомірними, а тому він діяв у стані крайньої необхідності, у такий спосіб захищаючи свої права, а відтак в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 121, 122-2, ч. 4 ст. 121 КУпАП. Крім того, ДТП сталося внаслідок різкої зміни водія «Toyota Prius» напрямку руху; аварійної ситуації для автомобіля «Toyota Prius», він не створював; у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження його винуватості; суд неповно з`ясував обставини, що мають значення; не дав належної оцінки доказам у справі; протоколи про адміністративні правопорушення щодо нього не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_9, які підтримали апеляційну скаргу зі змінами та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 30 серпня 2018 року його безпідставно зупинили працівники поліції та намагалися вилучити його автомобіль «Mitsubishi Outlander», на який, нібито, накладено арешт. Будучи переконаним, що його автомобіль під арештом не перебуває, вважав дії працівників поліції неправомірними, а тому сів в автомобіль разом зі своєю мамою та поїхав з місця зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 не заперечував, що усвідомлював, що його переслідують з вимогою зупинитися, однак продовжував рух на автомобілі «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 . Здійснюючи поворот ліворуч з Дніпровської набережної на вул. Березняківську у місті Києві, пошкодив заднє праве колесо свого автомобіля, в результаті чого зменшив швидкість, перелаштувався в праву смугу руху; у цей час його обігнав службовий автомобіль «Toyota Prius», НОМЕР_2 , який в результаті різкого маневру праворуч «підрізав» його автомобіль «Mitsubishi Outlander», в наслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. При цьому наполягав, що аварійну ситуацію у м. Києві по бул. Лесі Українки, 24, для водія автомобіля «Toyota Prius» не створив, оскільки рухався попереду нього, а тому, проїхавши ним перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, не змусив своїми діями водія автомобіля «Toyota Prius» екстренно гальмувати і змінювати напрямок руху.

У судовому засіданні захисник Володарський В.Л. підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі та зазначив, що протоколи про адміністративні правопорушення не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП; механізм вчинення ДТП не встановлено судом, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам та спростовуються наявними доказами.

Працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які переслідували ОСОБА_1 в одному екіпажі, дали аналогічні за змістом пояснення щодо обставин події. Зокрема те, що у м. Києві на вул. Антоновича, 38-В зупинили автомобіль «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який за системою Рубіж перебував у розшуку за відділом Державної виконавчої служби Дніпровського району; співробітник відділу Державної виконавчої служби у телефонному режимі підтвердила, що даний транспортний засіб перебуває під арештом та направила інспекторів для евакуації автомобіля «Mitsubishi Outlander». ОСОБА_1 проігнорував вимогу поліцейських залишатися на місці зупинки, сів за кермо та поїхав з місця зупинення транспортного засобу. Близько 15-20 хв. працівники поліції переслідували автомобіль «Mitsubishi Outlander» під керуванням ОСОБА_1 у м. Києві по вул. Антоновича, вул. Жилянській, вул. Шота Руставелі, бул. Лесі Українки, вул. Бастіона, вул. Болгуновській, подаючи спеціальний сигнал на службовому автомобілі «Toyota Prius» увімкненими світловими проблисковими маячками, рупором та спеціальним сигналом, однак водій, порушуючи ПДР України, продовжував рух.

Продовжуючи переслідування автомобіля «Mitsubishi Outlander» у м. Києві по вул. Березняківській, 31, ОСОБА_2 , який перебував за кермом службового автомобіля «Toyota Prius», обігнав автомобіль «Mitsubishi Outlander» та з метою змусити його зупинитися, різко змінив напрямок руху, притискаючи автомобіль «Mitsubishi Outlander» до бардюру. Водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» не впорався з керуванням та не зміг уникнути зіткнення, в результаті чого сталося ДТП.

У судовому засіданні рядовий поліції Грегуль І.О. зазначив, що у переслідуванні автомобіля «Mitsubishi Outlander» участі не брав; за викликом «102» приїхав для оформлення ДТП по вул. Березняківській, 31; протокол за ст. 124 КУпАП склав на підставі пояснень водія ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який керував службовим автомобілем «Toyota Prius».

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 30 серпня 2018 року був очевидцем переслідування автомобіля «Mitsubishi Outlander»; протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП склав за те, що він проїхав на забороняючий сигнал світлофора за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 24, чим змусив різко гальмувати та змінити напрямок руху автомобіля «Toyota Prius», що рухався позаду автомобіля «Mitsubishi Outlander».

Так, висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, є законним, обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується належними та допустимими доказами у справі, яким суд дав оцінку у їх сукупності. Зокрема працівники Управління патрульної поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 дали пояснення про те, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», близько 15-20 хв. не реагував на увімкнені світлові проблискові маячки, сирену та голос у гучномовці працівників поліції, продовжував рух, доки його не зупинили шляхом переслідування внаслідок ДТП. Наведені пояснення узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 312401 від 30.08.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вул. Жилянській, 5/60, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, поданою за допомогою проблискових маячків, сирени та голосом у гучномовець, не зупинився; був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Toyota Prius», НОМЕР_2 у м. Києві по вул. Березняківська, 31, внаслідок ДТП між автомобілем «Mitsubishi Outlander» та службовим автомобілем «Toyota Prius», а також даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, з якого убачається, що працівники поліції, переслідуючи автомобіль «Mitsubishi Outlander» на службовому автомобілі «Toyota Prius» з увімкненими проблисковими маячками, спеціальним сигналом, наказували у гучномовець водію автомобіля «Mitsubishi Outlander» зупинитися, який, ігноруючи вимоги ПДР України, тривалий час продовжував рух вулицями м. Києва.

Крім того, у судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував усвідомлення ним того, що його переслідують на службовому автомобілі із увімкненими проблисковими маячками та сиреною, вимагаючи зупинитися.

Досліджені докази у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 свідомо не виконував вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану належним чином.

Отже, доводи апелянта щодо незаконного його притягнення до відповідальності за ст. 122-2 КУпАП перевірялися та свого підтвердження у суді апеляційної інстанції не знайшли.

При цьому, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки вони є необґрунтованими та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Частиною 4 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 190231 ОСОБА_1 30 серпня 2018 року о 11 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по бульвару Лесі Українки, 24, проїхав на забороняючий сигнал світлофора (червоний), змусив водія автомобіля «Toyota Prius», НОМЕР_2 , різко гальмувати та змінювати напрямок руху, в результаті чого створив аварійну ситуацію, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції лейтенант поліції Твердохліб І.О. пояснив, що склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП за створення ОСОБА_1 аварійної ситуації за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 24, змусивши водія службового автомобіля «Toyota Prius» різко гальмуати та змінювати напрямок руху.

У судовому засіданні апеляційної інстанції лейтенант поліції ОСОБА_2 . пояснив, що 30 серпня 2018 року, переслідуючи автомобіль «Mitsubishi Outlander» під керуванням ОСОБА_1 , керував службовим автомобілем «Toyota Prius», рухаючись позаду автомобіля «Mitsubishi Outlander»; під час руху по бульвару Лесі Українки, 24, автомобіль «Mitsubishi Outlander» під керуванням ОСОБА_1 проїхав на забороняючий сигнал світлофора (червоний), чим змусив його різко гальмувати та змінювати напрямок руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував, що проїхав на забороняючий сигнал світлофора по бул. Лесі Українки, 24. Однак стверджував, що порушення ним ПДР України не змусило водія автомобіля «Toyota Prius» різко гальмувати та змінювати напрямок руху.

Пояснення ОСОБА_1 у цій частині об`єктивно підтверджується даними переглянутого у судовому засіданні відеозапису, з якого убачається, що автомобіль «Mitsubishi Outlander», який здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора, рухався попереду службового автомобіля «Toyota Prius» і порушення ОСОБА_1 . п. 8.7.3 ПДР України не було у причинному зв`язку із гальмуванням і зміною руху водієм автомобіля «Toyota Prius», а відтак суд не убачає у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі.

Пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у частині щодо створення ОСОБА_1 аварійної ситуації для водія автомобіля «Toyota Prius» за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 24, не узгоджуються із даними відеозапису, а тому суд оцінює їх критично.

Також суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності винності ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема порушення ним вимог п. п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 284222 від 30 серпня 2018 року, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_1 , у місті Києві по вул. Березняківській, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України: безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;

безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 щодо фактичних обставин ДТП надав пояснення про те, що, здійснюючи поворот ліворуч з Дніпровської набережної на вул. Березняківську у місті Києві, пошкодив заднє праве колесо свого автомобіля, в результаті чого зменшив швидкість та перелаштувався в праву смугу руху; у цей час його обігнав службовий автомобіль «Toyota Prius», НОМЕР_2 , та різкого змінив напрямок руху праворуч, «підрізавши» його автомобіль «Mitsubishi Outlander», в наслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

У судовому засіданні лейтенант поліції ОСОБА_2 у цій частині надав пояснення про те, що перебував за кермом службового автомобіля «Toyota Prius», обігнав автомобіль «Mitsubishi Outlander» та з метою змусити його зупинитися, різко змінив напрямок руху праворуч, притискаючи автомобіль «Mitsubishi Outlander» до бардюру.

Тобто, пояснення обох водіїв - учасників ДТП - узгоджуються між собою щодо механізму вчинення ДТП та об`єктивно підтверджуються даними схеми ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення та розташування транспортних засобів на проїзній частині.

При цьому, із наявних у матеріалах справи письмових пояснень рядового поліції Власенка С.А . від 30.08.2018 року убачається, що ОСОБА_1 «не дотримався безпечної дистанції»; у поясненнях та рапорті лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 30.08.2018 року вказано: «керуючи службовим автомобілем «Toyota Prius», я змінив напрямок руху з метою зупинки автомобіля «Mitsubishi Outlander»», водій ОСОБА_1 «не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Prius» (а.с. 7, 10).

Також із відеозапису убачається, що зіткнення сталося фактично між заднім правим кутом автомобіля «Toyota Prius» (деформація правого заднього крила, заднього бамперу (справа), пошкодження ЛФП, правого крила та бамперу) та переднім лівим кутом автомобіля «Mitsubishi Outlander» (деформація лівого переднього крила, накладки на підфарники переднього бампера зліва, накладки бамперу, пошкодження ЛФП, лівого крила (спереду)).

Висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 . п. 8.7.3 «е», 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України спростовуються дослідженими у суді доказами, а відтак у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 284222 від 30 серпня 2018 року.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні і судом не встановлено докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Отже, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ст. 124 КУпАП, свого підтвердження дослідженими доказами не знайшла.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції у частині визнання ОСОБА_1 винним за ч. 4 ст. 122, ст. 124 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи, а тому апеляційна скарга у цій частині підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції у цій частині - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ст. 124 КУпАП.

При цьому, на переконання суду апеляційної інстанції, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, доведена дослідженими судом доказами в повному обсязі, а тому постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 у частині притягнення його за ст. 122-2 КУпАП, як законну і обґрунтовану необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу у цій частині - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року у частині визнання ОСОБА_1 винним за ч. 4 ст. 122, ст. 124 КУпАП скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ст. 124 КУпАП.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло