Справа № 500/6035/19 Провадження № 3/500/1645/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Пащенко Т.П., за участю секретарю судового засідання Топтигіної О.М., прокурора Дидигіної В.О., притягуваної ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл, громадянки України, не працюючої, молодшого інспектора інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 -а,

за ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 , будучи відповідно до п/п «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особою, яка є особою рядового складу державної кримінально-виконавчої служби, а саме молодшим інспектором інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації ДУ «Ізмаїльська установа виконання покарань №22», на підставі вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язана щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі НАЗК) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗК. Однак, ОСОБА_1 02 квітня 2018 року о 09:31 годині несвоєчасно подала без поважних причин декларацію за 2017 рік, заповнивши її на офіційному веб-сайті НАЗК, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснивши, що вхід на сайт НАЗК був неможливий, у зв`язку з отриманням нового електронного ключа лише 31.03.2018 року, так як при попередній подачі електронної декларації 26 березня 2018 року виявилося, що електронний ключ заблокований. Після отримання електронного ключа вона подала декларацію 02.04.2018 року в перший робочий день, оскільки дома комп`ютера в неї не було і вона змогла її подати лише на роботі. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що у неї не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення, тому просила провадження у справі закрити.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього документи, заслухавши висновок прокурора Дидигіної В.О. про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з таких підстав.

Так, винуватість ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, повністю доведена, сукупністю досліджених судом доказів.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення № 433 від 23.05.2019 р., ОСОБА_1 порушила ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно, без поважних причин, подала 02.04.2018 р. щорічну електронну декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (а.с. 1 8).

Згідно даним копії наказу ДУ «Ізмаїльська установа виконання покарань №22» Міністерства юстиції України 09 червня 2017 року, ОСОБА_1 призначена у відповідності до ст. 58, п.п. 1,3 п.1 ст. 65 Закону України «Про національну поліцію» молодшим інспектором (техніком з обслуговування інженерно-технічних засобів охорони) сектору інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації ДУ «Ізмаїльська установа виконання покарань №22» (а.с. 35).

Враховуючи, що відповідно до положень п/п «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», особи рядового складу державної кримінально-виконавчої служби віднесені до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, суд дійшов висновку про те, що на ОСОБА_1 поширюються вимоги ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», якими покладений обов`язок щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається НАЗК (далі декларація).

Тому ОСОБА_1 була зобов`язана подати декларацію за минулий 2017 рік наступного року до 1 квітня 2018 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларації за формою, що визначається НАЗК.

Однак, ОСОБА_1 не подала декларацію за 2017 рік до 1 квітня 2018 року, про що листом від 21.02.2019 року начальник майор внутрішньої служби Чуєв Р.С. ДУ «Ізмаїльська установа виконання покарань №22» повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції 04.03.2019 року(а.с. 24). А подала притягувана зазначену декларацію, паперова копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 40-43), 02 квітня 2018 року о 09:31 годині, про що свідчать дані пошуку в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (https://public.nazk.gov.ua/search), паперова копія яких долучена до матеріалів справи (а.с. 39).

Дані досліджених судом доказів повністю узгоджуються як з поясненнями притягуваної ОСОБА_1 , даними нею в судовому засіданні, так і зі змістом письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими остання пояснювала, що вона не могла отримати доступ до сайту через те, що її електронний ключ був заблокований.

Відповідно до послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (далі Реєстр) які вчинила ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 р. по 02.04.2018 р., ОСОБА_1 вчиняла дії у Реєстрі лише 02.04.2018 р. в період часу з 08:44 год. до 09:31 год., коли нею і була подана декларація (а.с. 25). В інші дні в 2018 році ОСОБА_1 інших дій в Реєстрі не вчиняла, що свідчить про неспроможність її тверджень про те, що вона в березні 2018 року намагалася заповнити та подати декларацію, хоча ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлений достатній строк в три місяці для підготовки та збирання необхідної інформації та засобів, необхідних для заповнення та подання декларації, у тому числі для відкриття електронної поштової скриньки та отримання електронного цифрового підпису.

Тому суд критично оцінює пояснення притягуваної ОСОБА_1 про те, що вона не могла подати декларацію у зв`язку з заблокуванням електронного підпису, який вона отримала згідно її пояснень 31.03.2018 року в середині дня, а отже в неї ще був час для подання декларації вчасно.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність непереборних перешкод, незалежних від волі притягуваної ОСОБА_1 , для виконання нею обов`язку своєчасно подати декларацію, а також про відсутність поважних причин несвоєчасного подання нею декларації.

Також є непереконливими аргументи ОСОБА_1 про те, що у неї не було умислу на вчинення правопорушення, у зв`язку з чим її вина не доведена.

Відповідальність за це адміністративне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП, яка розташована у Главі 13-А «Адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією». Тому це правопорушення слід відрізняти від корупційного правопорушення, тобто діяння, що містить ознаки корупції, для якого, виходячи зі змісту абзаців 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», і є обов`язковою наявність вини у формі умислу.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, визначене як діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Отже, виходячи зі змісту вказаних абзаців 5, 6, 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», а також з формулювання диспозиції ч. 1 ст. 1726 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Законом України «Про запобігання корупції» передбачені вимоги фінансового контролю, а відповідальність за його порушення настає незалежно від форми вини, причин та мотивів. В даному випадку для вирішення питання про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, має значення лише наявність або відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації. А як було встановлено судом ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію без поважних причин, що свідчить про наявність у неї вини у вчиненні цього адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

Однак, суд вважає, що провадження у цій справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити, виходячи з такого.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 16414, 21215, 21221 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення є день, коли спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції (ними є і НАЗК, і органи Національної поліції), що уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, встановив несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації.

Як було вище зазначено, відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до листа від 21.02.2019 року начальник майор внутрішньої служби Чуєв Р.С. ДУ «Ізмаїльська установа виконання покарань №22» повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції 04.03.2019 року(а.с. 24).

Після цього НАЗК надіслало повідомлення Управлінню захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України, в якому було зазначено, що НАЗК встановлено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Це повідомлення отримано УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції 29.03.2019 р. (а.с. 21). Таким чином, днем виявлення правопорушення є день, коли НАЗК, як спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, було встановлено несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларації. В будь-якому разі, днем виявлення правопорушення не може бути день складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у вказаному повідомленні НАЗК чітко зазначило про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, та вже станом на 29.03.2019 р. (день отримання УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції повідомлення НАЗК) було встановлено несвоєчасність подання ОСОБА_1 декларації. А після цього УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції здійснювало лише збирання доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи, що адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, було виявлене принаймні до 29 березня 2019 року, а протокол про адміністративне правопорушення надійшов для розгляду до суду лише 15 серпня 2019 року, то на час розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення вже сплинули, у зв`язку з чим у відповідності до наведеного п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по цій справі за ч. 1 ст. 1726 КУпАП слід закрити.

При цьому при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення, суд виходить як з положень ст. 247, так і з положень ст. 280 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний спочатку з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, і тільки після цього чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Крім того, логічне розташування п. 7 в ч. 1 ст. 247 КУпАП після п. 1 в цій же частині, який передбачає можливість закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, вказує на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення спочатку слід встановити наявність чи відсутність події і складу адміністративного правопорушення та у разі їх відсутності закрити провадження, а вже після цього вирішувати питання, чи закінчились на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Також, як було вище зазначено, ст. 38 КУпАП встановлює строки накладання адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, отже для застосування її положень слід спочатку встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення. Якщо ж буде встановлено, що адміністративне правопорушення не було вчинено, то, відповідно, відсутні і підстави для застосування цієї норми. Саме тому, суд, приймаючи рішення згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП про закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, спочатку вирішив питання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

При цьому, при вирішенні вказаного питання суд також врахував правовий аналіз п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, зробленого Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, та наведеного у його постанові від 16.04.2019 р. у справі за № 927/623/18, згідно якому застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 38, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Повний текст постанови виготовлений 22 серпня 2019 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Т.П.Пащенко