Справа № 202/5205/19
Провадження № 3/202/2526/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 179615 від 21.07.2019 року: «21.07.2019 року о 17 год. 20 хв. в м. Дніпро Індустріальний р-н вул. Байкальська, 19/2 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, зіниці очей не реагують на світло, поведінка яка не відповідає обстановці, тремтіння пальці рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.»

При наданні пояснень у суді ОСОБА_1 свою провину не визнала, пояснила, що працівники поліції зупинили без законних на те підстав, в ході спілкування, поліцейські почали казати, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, однак на той момент вона не мала можливості проїхати до лікарні, через певні обставини, однак вона повідомила, що пройде такий огляд протягом двох годин. ОСОБА_1 зазначила, що вона була твереза і ніяких наркотичних засобів не вживала і не вживає.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає притягнення до відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з представлених суду матеріалів справи, дослідивши надані докази, що міститься в матеріалах справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про неможливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України..

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В рапорті працівники поліції зазначили, що зупинили транспортний засіб Toyota д.н. НОМЕР_1 , бо він проходив по орієнтуванню № 269 від 14.02.2017 року, у зв`язку з чим судом було направлено запит на адресу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, щодо надання даного орієнтування.

15.08.2019 року до суду надійшла відповідь на запит, з ксерокопією орієнтування № 269 від 14.02.2017 року, в якому зазначено, що розшукується авто Toyota Land Cruiser 150, білого кольору, д/з НОМЕР_2 . Однак при перегляді відеозапису з нагрудних камер, було встановлено, що зупинений транспортний засіб Toyota Land Cruiser н/з НОМЕР_1 , золотистого кольору та номерний знак інший ніж той, що зазначений в орієнтуванні, що спростовує версію працівників поліції та вказує на безпідставну зупинку Toyota Land Cruiser н/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .. Статтею 35 Закону «Про національну поліцію» передбачено чіткі підстави для зупинення поліцейським транспортного засобу. При цьому, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинки з детальним описом підстави зупинки, що в даному конкретному випадку відсутнє та зупинка ОСОБА_1 в даному конкретному випадку є безпідставною, інспектор фактично зупинив автомобіль без наявних підстав, передбачених ст. 35 Закону «Про поліцію», та в порушення вимог ст. 16 Закону «Про дорожній рух» і ст.ст. 32,35 Закону «Про поліцію», одразу ж не повідомив водія про конкретну (дійсну) причину зупинення, що підтверджується орієнтуванням № 269 від 14.02.2017 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надала суду медичну довідку КП ДНД ДОР № 2610 від 21.07.2019 року, в якій вказано, що у гр. ОСОБА_2 , яка є ОСОБА_1 , ознак сп`яніння не виявлено, що спростовує викладену в протоколі серії БД № 179615 від 21.07.2019 року версію, та підтверджує доводи гр. ОСОБА_1 що вона була твереза і наркотичних засобів не вживала, у зв`язку з чим у суду виникають обґрунтовані сумніви, щодо достовірності викладених обставин в протоколі серії БР № 108259 від 19.05.2019 року. В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 179615 від 21.07.2019 року не може бути визнаний належним доказом по дані справі в розумінні ст.. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 , яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в її діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вище проведений аналіз доказів, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суд вважає звинувачення останньої у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, які наведені в протоколі про адміністративне правопорушення, такими, що не знайшли свого підтвердження в суді, у зв`язку із відсутністю достатніх доказів її винуватості, оскільки немає належних доказів підтвердження її вини.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 247, 256, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутність в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: Ю.Ф. Шофаренко