Справа № 409/1676/19
Провадження №3/409/286/19
П О С Т А Н О В А

"22" серпня 2019 р. Білокуракинський районний суд Луганської області

Суддя Білокуракинського районного суду Максименко О.Ю., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочине-Розпасіївка Білокуракинського району Луганської області, громадянина України, місце роботи: СТОВ «Птиця», тракторист, місце реєстрації: с. Гладкове АДРЕСА_1 район АДРЕСА_2 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області 26.04.2010 року, РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130, -

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 009130 від 19.07.2019 року, ОСОБА_1 19.07.2019 року о 18 годині 00 хвилин в с. Гладково по вул. Центральній керував трактором МТЗ-82 н/з НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з ч. 1 ст. 130 КУпАП він не згоден, оскільки в стані алкогольного сп`яніння він не перебував, випив лише безалкогольне пиво. Того дня був на роботі, коли повертався з с. Солідарне Білокуракинського району Луганської області до с. Гладкове Білокуракинського району Луганської області біля в`їзду до підприємства зупинили працівники поліції. Сказали, що у нього є запах алкоголю з порожнини рота, але не пропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, «Драгер», чи інший прилад щодо стану алкогольного сп`яніння на місці йому теж не пропонували пройти. Ключі від транспортного засобу у ОСОБА_1 не відбиралися працівниками поліції. Трактор він самостійно заганяв на територію після складання протоколу. Протокол підписав не читаючи його.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що він працює на СТОВ «Птиця» різноробочим. Того дня був на роботі, збирався йти додому, коли вийшов за територію підприємства, то побачив, що вже був зупинений трактор, яким керував ОСОБА_1 Працівники поліції запропонували йому бути свідком даної ситуації, протокол, який складався щодо ОСОБА_1 він підписав не читаючи його, працівник поліції описав суть протоколу в загальних рисах. В його присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти тест на алкотестері чи мед. огляд на стан алкогольного сп`яніння. Трактор ОСОБА_1 загнав на територію підприємства сам, ключі в нього працівники поліції не вилучали. На його погляд ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що того дня він прийшов до ОСОБА_4 на підприємство, сиділи в альтанці, розмовляли. Згодом побачили, що за територією підприємства стоїть поліцейська машина та трактор, яким керував ОСОБА_1 Працівники поліції запропонували бути свідком, ОСОБА_5 погодився. Працівники поліції давали підписувати якісь документи, що саме, він не знає, він їх не читав, оскільки почерк поліцейських був не розбірливим, поліцейський в загальних рисах розповів, що було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Запаху алкоголю від Франчука не було чути. Трактор ОСОБА_1 загнав на територію підприємства сам, ключі в нього працівники поліції не вилучали. Працівники поліції бачили, як ОСОБА_1 заганяв трактор.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він працює інспектором СРПП Білокуракинського ВП. 19.07.2019 року до Білокуракинського ВП надійшло повідомлення, що в с. Гладкове Білокуракинського району Луганської області виконують роботу трактористи на транспортних засобах в стані алкогольного сп`яніння. Коли виїхали на даний факт, то спочатку біля самого підприємства зупинили трактор, яким керував ОСОБА_1 , він сказав, що випив 0,5 пива. ОСОБА_7 запропонував йому пройти медичне освідкування, на що ОСОБА_8 відмовився, також відмовився проходити тест на «Драгері» на стан алкогольного сп`яніння. Письмове направлення він йому не виписував, оскільки ОСОБА_8 усно відмовився. Коли було виявлено факт вживання спиртних напоїв, ОСОБА_7 дозволив ОСОБА_9 заїхати на тракторі на територію підприємства та залишити його там. Свідків було запрошено з території підприємства, Лунякін та Хлапонін сиділи в альтанці, вважає, що вони могли бачити факт зупинення трактора працівниками поліції. Протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_10 було складено в присутності свідків. Читати протокол свідки відмовилися, ОСОБА_7 сам зачитав їм фабулу протоколу, після чого свідки його підписали. Копію протоколу Франчук брати відмовився, але підпис свій щодо його ознайомлення поставив.

Захисник Франчука О.А. ОСОБА_11 , ознайомившись з матеріалами адміністративного правопорушення, суду пояснив, що відносно його підзахисного ОСОБА_1 працівником поліції СРПП Білокуракинського ВП, було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівниками поліції вищезазначений протокол було надано до суду, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. ОСОБА_11 вважає, що даний протокол не відповідає обставинам та вимогам адміністративного законодавства, а саме: в протоколі не вказано точне місце його складання; в графі повідомлено, що розгляд справи відбудеться, не вказана дата розгляду справи; в графі до протоколу додаються вказано пояснення, але чиї це пояснення та скільки їх не зазначено; в графі: «посада, найменування органу поліції, звання прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол» (заповнюються без скорочень) не вказано найменування органу поліції та вказано в скороченому вигляді відділ органу поліції. Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями пункту 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, протокол складається в двох примірниках, один з який під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Даний протокол було складено в одному примірнику та не був вручений особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. Як вбачається із наведених положень законодавства, не належним чином оформлений протокол про адміністративне правопорушення створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі та не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення. Щодо свідків, які надавали пояснення, то Лунякін пояснив, що ОСОБА_8 , якого зупинили працівники поліції пояснив, що випив 300 гр. пива, а потім зробив ще кілька глотків. Від проходження на факт вживання спиртних напоїв відмовився. Свідок не сказав, яке саме пиво вживав ОСОБА_8 , алкогольне чи безалкогольне. Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_3 .. В судовому засіданні свідки повідомили, що таких пояснень вони не давали. Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 266 КУпАП та пункту IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі- водії стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395) підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. Натомість матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення його підзахисного від керування транспортним засобом та передачі керування ним іншій уповноваженій особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі. До протоколу не надано доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінуємого йому правопорушення. Як пояснив ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення він не читав, працівники поліції його з ним не знайомили, його прав не роз`яснили, копії його йому не надавали. Вважає, що не належним чином оформлений протокол про адміністративне правопорушення створює перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі та не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення, тому просить дану справу закрити за відсутністю складу правопорушення в діях ОСОБА_1 ..

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Чорнухи І.П., свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно з п. 1, 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за № 1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 був зупинений під час керування ним транспортним засобом та було складено протокол щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до показів свідків, у їх присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти тест на алкотестері «Драгер», та не пропонували пройти медичне освідкування. Також, протокол, який був наданий до суду було складено в одному екземплярі, але відповідно до Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, згідно ч. 2 п. 2.8 Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках. Другий примірник протоколу під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 2 п. 2.9 даного порядку У разі, якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, відмовляється від ознайомлення з таким протоколом, або в неї відсутні зауваження щодо змісту протоколу уповноважена особа, що складає протокол, робить про це відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом уповноваженої особи. Якщо особа відмовилася від отримання протоколу, то в ч. 2 п. 13 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення зазначено, що Другий примірник складеного протоколу та копії інших матеріалів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, рекомендованим листом із зворотним повідомленням про вручення та з описом вкладення протягом 10 календарних днів разом iз супровідним листом в конверті з позначкою "особисто" направляються особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у разі якщо вказана особа: відмовляється від отримання другого примірника протоколу, або не з`являється для ознайомлення з протоколом. Вiдмiткою про вручення другого примірника протоколу про адмiнiстративне правопорушення у цьому випадку є підпис на зворотному повідомленні про вручення, датою вручення є дата, зазначена на цьому повідомленні. Тому, суд вважає, що протокол серії БР № 009130 від 19.07.2019 року складений з вагомими порушеннями, тому не може бути врахований судом як належний доказ.

Окрім цього, відповідно до п.3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно п.8 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої

Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони

здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, тобто, видається в письмовому вигляді. Всупереч цього інспектор СРПП направлення ОСОБА_1 не видавав.

Окрім того, суд зазначає, що поліцейським ОСОБА_6 було порушено вимоги ст.265-2 КУпАП, а саме: у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене ч.1, 2, 3 і 4 ст. 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Проте, як було встановлено в судовому засіданні та відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалів, особа, яка керувала транспортним засобом взагалі не була позбавлена керування транспортним засобом шляхом його затримання, хоча працівник поліції підозрював ОСОБА_1 у вживанні алкоголю, однак не відсторонив його від керування, а навпаки, водій далі продовжив рух за кермом трактора.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тому, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Керуючись ст.ст. 1, 130, 247, 251, 265-2, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко