Категорія: ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю секретаря Шугалової О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 25 липня 2019 року о 22 год. 20 хв. у місті Луцьку, на проспекті Відродження, 11, Волинської області, він керував транспортним засобом, марки «Фольксваген Пассат» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

25 липня 2019 року о 22 год. 20 хв. у місті Луцьку, на проспекті Відродження, 11, Волинської області, він же керував транспортним засобом, марки «Фольксваген Пассат» державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів невідповідності фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, що працівниками поліції було проігноровано його прохання здати кров на стан сп`яніння, оскільки він був незгідний з результатами проведеного огляду за допомогою технічного засобу «Драгер». Посилається на те, що консультативним висновком спеціаліста поліклініки ВОНД та висновком спеціаліста-лікаря судово-медичного експерта стверджується факт перебування його у тверезому стані, однак місцевий суд не взяв дані докази до уваги. Стверджує, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не допитувалися у суді першої інстанції, тому їхні пояснення не можуть вважатися належними та допустимими доказами. Крім того, стверджує, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП складався у його відсутності та його копію йому не було вручено під розписку. Вказує, що 31 липня 2019 року державним виконавцем скасовано обмежуючі постанови щодо ОСОБА_1 . З огляду на наведене просить рішення місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , котрий підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі, просив скасувати рішення судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.07.2019 серії БД № 319839 25 липня 2019 року о 22 год. 20 хв. у місті Луцьку, на проспекті Відродження, 11, Волинської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «Фольксваген Пассат» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Відповідно до роздруківки тестування на алкоголь приладом «Драгер» від 25.07.2019 у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, було виявлено 0,21 проміле алкоголю (а.с.6).

У викладених в апеляції доводах ОСОБА_1 стверджує, що не погодився із вказаними результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння і вимагав від працівників поліції здати кров у медичному закладі, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Апеляційним судом досліджено відеозапис боді-камер поліцейських, згідно з яким працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти алкотест на стан сп`яніння, і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, спочатку погодилася (час відео 22:17:12) (а.с.11).

Із вказаної відеофіксації вбачається, що алкотест «Драгер» показав результат 0,21 проміле (час відео 22:17:28) (а.с.11).

Однак, відеозаписом стверджується, що згодом ОСОБА_1 був незгідний з результатами проведеного огляду за допомогою технічного засобу «Драгер» і виявив бажання проїхати до закладу охорони здоров`я, щоб здати кров, на що поліцейські йому відмовили (час відео 22:17:43) (а.с.11).

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що у матеріалах справи наявні консультативний висновок спеціаліста № 1833 від 26.07.2019 (а.с.23) та висновок спеціаліста-лікаря судово-медичного експерта від 03.10.2019 (а.с.24-43), які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у тверезому стані.

Апеляційним судом у судовому засіданні допитано у якості свідка спеціаліста-лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_4 , який повністю підтримав даний ним висновок і ствердив, що останній був складений на підставі представлених йому документів.

Свідок лікар-нарколог Волинського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_5 у суді апеляційної інстанції вказав, що 26.07.2019 під час його чергування ОСОБА_1 звернувся із заявою про проведення його огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_5 ствердив, що результати огляду були оформлені консультативним висновком № 1833 від 26.07.2019.

Ним проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , однак стану алкогольного сп`яніння виявлено не було. Потреби здавати кров також не було, оскільки ОСОБА_1 перебував у тверезому стані.

ОСОБА_5 показав, що консультативний висновок спеціаліста-лікаря був ним оформлений на підставі заяви ОСОБА_1 ..

При цьому пояснив, що висновок щодо результатів огляду на стан сп`яніння складається на підставі направлення поліцейського.

А оскільки у даному випадку звернулась сама особа, тому результати огляду були викладені у консультативному висновку.

Однією зі складових об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що зібраними у справі доказами не доведено процес керування ОСОБА_1 автомобілем саме у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

На думку суду апеляційної інстанції, місцевий суд неповно і поверхнево дослідив обставини справи та дійшов передчасного висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 , належним чином не мотивувавши своє рішення на підставі зібраних та перевірених у встановленому законом порядку доказах.

Таким чином, вищенаведеними доказами у їх сукупності повністю підтверджуються доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не вчиняв даного правопорушення.

Враховуючи наведені обставини, апеляційна скарга ОСОБА_1 у цій частині підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.07.2019 серії БД № 319840 25 липня 2019 року о 22 год. 20 хв. у місті Луцьку, на проспекті Відродження, 11, Волинської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «Фольксваген Пассат» державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами (а.с.2).

Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що 31 липня 2019 року державним виконавцем скасовано обмежуючі постанови щодо неї, апеляційний суд вважає безпідставними.

Відповідно до приєднаних ОСОБА_1 до апеляційної скарги документів станом на 25 липня 2019 року постанова державного виконавця другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ Редькович В.О. від 16 березня 2018 року була чинною, а лише 31 липня 2019 року після складання щодо першого протоколу обмеження були скасовані.

Пояснення апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП складений у його відсутності, не беруться апеляційним судом до уваги, так як у протоколі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.126 КУпАП вказано, що ОСОБА_1 від підпису відмовився (а.с.2).

Крім того, сам ОСОБА_1 надав місцевому суду постанову державного виконавця від 31.07.2019 та інші документи на підтвердження відсутності у нього заборгованості по аліментах, тобто на спростування його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Дані обставини повністю спростовують доводи апелянта про те, що йому не було відомо про складення щодо нього протоколу за ч.3 ст.126 КУпАП.

Тому суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами ОСОБА_1 про те, що на момент його зупинки працівниками поліції він не був тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами.

Нових доказів особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суду апеляційної інстанції надано не було.

Отже, вважаю рішення місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, правильним.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і закриття провадження у справі в цій частині у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, скасувати та закрити провадження щодо нього у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов