Справа № 175/2573/19
Провадження № 3/175/1052/19
Постанова

Іменем України

15 серпня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянська Ж.М.

за участю секретаря Лукієнко В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли до суду з Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

25 червня 2019 року о 10-30 год. по вул. Мічуріна в смт. Слобожанське, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ГАЗ 33021» державний номерний знак НОМЕР_2 , під час перевезення вантажу (щебень) не переконався в надійності закріплення вантажу та не проконтролював його падіння, внаслідок чого посипався щебінь та пошкодив автомобіль «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався йому на зустріч. В результаті ДТП автомобіль «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду, постраждалих немає. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що внаслідок дій ОСОБА_1 його автомобіль «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_3 пошкоджено щебенем, який летів при русі з автомобіля правопорушника.

Вислухавши правопорушника, потерпілого, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.п. «б» п.2.3. Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, зокрема, зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В пункті 22.2 Правил дорожнього руху України, зазначено, що водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху. Перевезення вантажу дозволяється за умови, що він не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху, згідно із пп.«а» п.22.3 ПДР України.

Відповідно до п.12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Зібрані у справі докази узгоджуються між собою та з них вбачається, що саме внаслідок ігнорування та порушення наведених вище Правил дорожнього руху зі сторони водія ОСОБА_1 , що перевозив вантаж, який не був належним чином розміщений та закріплений, сталося ДТП із зафіксованими наслідками. Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю і об`єктивно доведена зібраними по справі доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД№328184 від 25.06.2019 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_2 та фототаблицею.

Пояснення ОСОБА_1 , які давав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд визнає достовірними, оскільки вони написані ним власноручно одразу після ДТП, є детальними, послідовними та об`єктивно узгоджуються з іншими доказами зібраними по даній справі. Будь-яких доказів про те, що такі пояснення ОСОБА_1 давав під тиском або до нього були вжиті не процесуальні засоби надано не було. Не ґрунтуються на матеріалах справи і є безпідставними посилання ОСОБА_1 про порушення його прав під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, йому роз`яснювались, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом розцінюється як бажання уникнути відповідальності за вчинене. Вчинення правопорушення вперше є обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушнику. Обтяжуючих відповідальність обставин не виявлено.

З досліджених доказів вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами, зібраними у справі та вони беззаперечно вказують на наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Тому при призначенні виду адміністративного стягнення, суд відповідно ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника і вважає, що достатньо буде призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП та вважаю необхідним піддати ОСОБА_3 стягненню у вигляді штрафу.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1 КУпАП).

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921 гривень.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Керуючись ст.ст. 23, 30, 33, 124, 277-280 КпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (рахунок отримувача: 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106/, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106)судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Постанова набрала чинності _____________________року.