ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/54/19 Справа № 711/3743/19 Головуючий по 1 інстанції Угорчук В.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Єгоровій С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/3743/19 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, працюючого без оформлення трудового договору, мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 по вул. Пастерівській, 106 в м. Черкаси керував автомобілем «Деу Сенс», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення грубо порушено вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був присутній лише один свідок.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_2 в підтримку доводів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_2 , є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 175216 від 28.04.2019 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 по вул. Пастерівській, 106 в м. Черкаси керував автомобілем «Деу Сенс», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, (а.с. 1);

- показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також у встановленому законом порядку ( а.с. 2,3). Крім того, свідок ОСОБА_5 був безпосередньо допитаний місцевим судом та підтримав покази, яків він давав працівникам поліції;

- даними рапорту поліцейського ОСОБА_6 , згідно якого було зупинено автомобіль «Деу Сенс», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , в якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Однак прибувши до КЗ «ЧОНД» ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків (а.с. 4);

- даними висновку КЗ «ЧОНД» згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 5).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Також, апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що лише один свідок був присутній під час складання адміністративних матеріалів є безпідставними та нічим не підтверджені. Крім того, згідно п.6 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», присутність 2 свідків обов`язкова лише під час огляду водія на стан сп`яніння працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу. В даному ж випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду безпосередньо в КЗ «ЧОНД», про що лікарем ОСОБА_7 було складено відповідний висновок.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка