Житомирський апеляційний суд
Справа №272/497/19 Головуючий у 1-й інст. Палазюк В. М.
Категорія ч.1ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

на постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 липня 2019 року,

за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - захисника Яремчука О.В.,

В С Т А Н О В И В:

постановою Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 гривень (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Суд встановив, що 20 квітня 2019 року о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_1 в с. Бровки Перші по вул. Терещенка, Андрушівського району, Житомирської області, керував автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 липня 2019 року незаконною, не обґрунтованою, та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Посилається на те, що суд першої інстанції не встановив повноваження особи щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, мають лише ті поліцейські, в посадовій інструкції яких визначено право складати протоколи та інші матеріали про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.

Звернув увагу на те, що свідків, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, не було зафіксовано на відеозапису події, про що зазначено і в судовому рішенні.

Посилається на те, що суд вдався до дослідження доказів, які не були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а саме допитав в якості свідка ОСОБА_2 , яка взагалі не була очевидцем правопорушення щодо відмови ОСОБА_1 у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказав, що суд дослідив відеозапис, який зі слів ОСОБА_3 є відеозаписом нагрудної камери поліцейського. Вказаний відеозапис здійснювався без будь-якого повідомлення про те, що такий запис проводився.

Дослідивши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх неспроможними.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказах, яким надана належна правова оцінка з точки зору їх належності, допустимості та взаємозв`язку.

Так, за змістом ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, доводи його апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 036657 від 20.04.2019р., відповідно до якого 20 квітня 2019 року о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_1 в с. Бровки Перші по вул. Терещенка, Андрушівського району, Житомирської області, керував автомобілем ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, заперечуючи проти обставин, зазначених у вказаному протоколі, ОСОБА_1 зі скаргами на дії працівників поліції не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер Алкотестер», так і в медичному закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з вказаного відеозапису, ОСОБА_1 підтвердив факт керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, однак від запропонованого поліцейським проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, відмовився.

Також, на відеозапису зафіксовано дії поліцейського СРПП №1 Андрушівського ВП ОСОБА_3. , який перед початком фіксування правопорушення назвав своє прізвище та пред`явив своє посвідчення ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейський СРПП №1 Андрушівського ВП ОСОБА_3 викликався судом для дачі показів та був допитаний у судовому засіданні, що відображено у постанові суду (а.с.18,24).

Отже доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не встановлено повноваження особи щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними.

Крім того, як вбачається з відеозапису камери поліцейського від 20.04.2019 року, ОСОБА_1 було відомо про фіксування працівником поліції події адміністративного правопорушення, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Посилання апелянта на те, що свідків вчинення ним правопорушення щодо відмови у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння не було, є неспроможними.

Суд першої інстанції, дійшовши до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не прийняв до уваги.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.266 КУпАП присутність двох свідків передбачена під час проведення огляду водія на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції.

Також, згідно п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015року №1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не проводився, оскільки останній відмовився від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, переглянувши у судовому засіданні відеоматеріали безпосередньої фіксації події адміністративного правопорушення, надані СРПП Андрушівського ВП Бердичівського ВПГУНП, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.Ю. ШЕВЧЕНКО