Справа № 163/2384/19 Провадження №33/802/1009/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю представника митниці Пікалюка М.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кривошея А.М.,

розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Хурсяка М.А. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3736 (три тисячі сімсот тридцять шість) гривень 53 коп. з конфіскацією в дохід держави 134 кг продуктів харчування, 9 найменувань загальною вартістю 3 736,53 гривень, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Волинської митниці ДФС 216 (двісті шістнадцять) гривень витрат за зберігання товарів та на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору, вилучений автомобіль, марки «Фіат» номерний знак НОМЕР_1 , та свідоцтво про його реєстрацію повернуто володільцю ОСОБА_1 .

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 17.10.2019 він, слідуючи через пункт пропуску «Устилуг» митного поста «Володимир-Волинський» Волинської митниці ДФС з Республіки Польща в Україну автомобілем, марки «Фіат» номерний знак НОМЕР_1 , перемістив через митний кордон з приховуванням від митного контролю під капотом поверх двигуна, в ніші задньої частини правої боковини, в задній частині лівої боковини автомобіля 134 кг продуктів харчування, 9 найменувань загальною вартістю 3 736,53 гривень, обмежених до ввезення в такій кількості ст.378 МК України та постановою КМ України від 21.05.2012 № 434, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

На вищевказану постанову Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, у якій апелянт просить визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, наклавши на нього адміністративне стягнення у повному об`ємі відповідно до санкції даної статті. Посилається на те, що суддя безпідставно не прийняв рішення про конфіскацію автомобіля, у якому в контексті визначення п.53 ст.4 Митного кодексу України були сховища (тайники).

У запереченні на апеляційну скаргу захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Кривошей А.М. просить залишити рішення суду без змін, а апеляцію без задоволення.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, ОСОБА_1 та його захисника, які апеляцію заперечили і просили постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі кваліфікація дій та доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, не заперечуються, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що місцевий суд всупереч вимогам закону не прийняв рішення про конфіскацію автомобіля, який був обладнаний спеціально виготовленим сховищем, такі доводи суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із санкцією ч.1 ст.483 МК України за вчинення вказаного порушення митних правил передбачено адміністративну відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до п.53 ч.1 ст.4 МК України спеціально виготовлене сховище (тайник) це сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

У матеріалах справи наявний висновок експерта № 047/19 від 28.10.2019, відповідно до якого в автомобілі, марки «Фіат» номерний знак НОМЕР_1 , для розміщення та переміщення продуктів харчування під капотом, першим та третім рядом сидінь, в речовій ніші задньої частини правої панелі боковини, де наявні певні ємності, не використовувався демонтаж, монтаж, розбирання тощо; в задній частині лівої панелі боковини, де є певні конструкційні порожнини, попередньо застосовано для доступу демонтаж і монтаж обшивки з відкручуванням відповідним інструментом кріплень автомобільної фурнітури (а.с.26-39).

Отже, в контексті п.53 ч.1 ст.4 МК України доводи апелянта про те, що транспортний засіб був обладнаний спеціально виготовленим сховищем, в повній мірі узгоджуються з нормами митного законодавства.

Однак, апеляційний суд вважає твердження митного органу про необхідність конфіскації автомобіля як додаткового стягнення необґрунтованими лише з тієї причини, що застосування конфіскації автомобіля, як це передбачено санкцією ч.1 ст.483 МК України, з огляду на принцип співрозмірності між спричиненням шкоди державі у даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Матеріалами справи стверджується, що відповідно до висновку експерта № 122 від 21.11.2019 вартість переміщуваних через митний кордон України товарів становить 3736 (три тисячі сімсот тридцять шість) гривень 53 коп., а ринкова вартість транспортного засобу, марки «Фіат» номерний знак НОМЕР_1 , 126 873 (сто двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят три) гривні 66 коп. (а.с.49).

З огляду на наведене, таке додаткове стягнення не є пропорційним і не відповідає характеру вчиненого правопорушення, покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, «індивідуальний надмірний тягар», а також буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

Крім того, місцевий суд в оскаржуваному рішенні правильно вказав, що за змістом протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , останньому в провину не ставилось використання спеціально виготовлених сховищ (тайників), а тому суд позбавлений законної можливості вийти за межі протоколу про порушення митних правил та самостійно визнати ОСОБА_1 винним за вказаною кваліфікуючою ознакою.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для скасування постанови суду та задоволення апеляційної скарги з викладених у ній мотивів.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС Хурсяка М.А. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 29 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов