Дата документу 12.12.2019
ЄУ № 942/2069/19
Провадження №3/942/500/19
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2019 року смт. Новопсков
Луганська область
Новопсковський районний суд Луганської області у складі судді Стеценко О.С., розглянувши матеріал, який надійшов з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, паспорт серія НОМЕР_1 виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 21.12.2010, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який працює інспектором прикордонної служби 3 категорії- водієм 3 групи ІПК у в/ч НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення старшина ОСОБА_1 , в період часу 12.11.2019 з 00 год. 00 хв. по 04 год. 00 хв., перебуваючи в прикордонному наряді «Вартовий шлагбауму» здійснював неякісне спостереження за прилеглою територією до ППр «Танюшівка», що спричинило безконтрольне та безперешкодне потрапляння сторонніх осіб на територію пункту пропуску.
Внаслідок таких дій начальником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення СхРУ № 363389 від 04.12.2019 відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-18 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 12.11.2019 з 00 год.00 хв. до 04 год.00 хв. перебував в наряді та здійснював спостереження за прилеглою до пункту пропуску територією, пропустивши на територію пункту пропуску свого начальника, знаючи напевно що це він, не перевірив його документи.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.
Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 1 ст. 172-18 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.
Згідно протоколу 12.11.2019 старшина ОСОБА_1 , перебуваючи в прикордонному наряді «Вартовий шлагбауму» в період з 00.00 по 04.00 здійснював неякісне спостереження за прилеглою територією до ППр «Танюшівка», що спричинило безконтрольне та безперешкодне потрапляння сторонніх осіб на територію пункту пропуску. Своїми діями, старшина ОСОБА_1 , порушив р.5 п.25 інструкції про службу прикордонних нарядів ДПСУ, затвердженої наказом МВС від 19.10.2015 № 1261; р. ІІІ п.3.1 Наказу АДПСУ № 627 від 23.08.2011 року; п.2.2, 2.3 Наказу Начальника Луганського прикордонного загону № 9 від 16.02.2018 «Режим в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Танюшівка» та встановлення зони прикордонного контролю», р.7 п.7.1, п.7.2 та позділ 10 п.10.1 «Технологічної схеми пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через ДК в міжнародному ППр «Танюшівка» затвердженої наказом начальника Луганського прикордонного загону № 6 від 28.01.19 тобто порушив правила несення прикордонної служби відповідальність за яке передбачена ч.1ст. 172-18 КУпАП.
Як вбачається з витягу з «Інструкції про службу прикордонних загонів Державної прикордонної служби України» № 1261, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 19 жовтня 2015 року, до обов`язків вартового шлагбаума входить:
-вести спостереження за місцевістю і транспортними засобами, які прибувають для в`їзду в Україну і виїзду з України;
-перевіряти наявність документів у осіб, які в`їжджають у пункт пропуску (пункт контролю, контрольний пункт в`їзду-виїзду), про осіб, які не мають документів, доповідати старшому прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон;
-надавати дозвіл на в`їзд у пункт пропуску (контрольний пункт в`їзду-виїзду) посадовим особам контрольних органів (служб), працівниками сфери обслуговування, співробітникам правоохоронних органів та іншим особам, які не прямують через державний кордон, за наявності відповідних документів;
-надавати дозвіл на виїзд за межі території пункту пропуску (пункту контролю, контрольного пункту в`їзду-виїзду) транспортних засобів після проходження прикордонного, митного та інших визначених законодавством України видів контролю;
-під час пропуску в пункт пропуску (пункт контролю, контрольний пункт в`їзду-виїзду) транспортних засобів стежити, щоб ними не проїхали правопорушника;
-вживати заходів щодо недопущення незаконного в`їзду, виїзду транспортних засобів у/з пункт(у) пропуску (пункт контролю, контрольний пункт в`їзду-виїзду).
В протоколі про адміністративне правопорушення СхРУ № 363389 від 04.12.2019 не зазначено, які конкретно дії або бездіяльність вартового спричинили неякісне спостереження за прилеглою територією до ППр «Танюшівка» відповідно до п. 25 вищезазначеної Інструкції.
Згідно ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Враховуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься конкретних даних, в чому саме полягало неякісне спостереження вартовим за прилеглою територією пункту пропуску, та інформації, які саме особи потрапили на охоронну територію, орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення не надав переконливі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-18 КУпАП, суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява № 61406/00, п. 55, ECHR 2005, зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.
Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.
Враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-18 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, не доведено в чому саме полягає порушення ОСОБА_1 обов`язків вартового шлагбаума, суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-18 КУпАП, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ст.9, 247, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зач. 1 ст. 172-18 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя: О.С. Стеценко