Справа № 163/1099/19 Провадження №33/802/551/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст.472 МК України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., з участю представника митного органу Пікалюка М.С., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Рудися Р.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 14 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП за ст.472 МК України, -

В С Т А НО В И В

Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6125 (шість тисяч сто двадцять п`ять) гривень з конфіскацією в дохід держави 50 упаковок дитячих підгузків загальною вартістю 6125 (шість тисяч сто двадцять п`ять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.05.2019 року, слідуючи через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС з Республіки Польща в Україну в якості пасажира автобуса «Неоплан», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи відсутнім в Україні менше 24 годин, не задекларував за встановленою формою 50 упаковок дитячих підгузок загальною вагою 70 кг, вартістю 6125 (шість тисяч сто двадцять п`ять) гривень, що знаходились на сидінні в багажному відділенні автобуса разом із не задекларованими товарами і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись із постановою суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Рудись Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, провадження закрити у зв`язку з відсутністю у діях його довірителя складу адміністративного правопорушення; вилучений товар - повернути для подальшого митного оформлення.

Вважає, що ОСОБА_1 не порушив правила митного оформлення товарів, оскільки в усному порядку задекларував товар.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи від неї не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.526 МК України вважаю можливим розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не з`явилася на виклик до суду, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження, думку представника митниці, який апеляцію заперечив та просив постанову суду лишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.7 КпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного його вирішення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті рішення були дотримані в повній мірі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил №2001/20500/19 від 15 травня 2019 року та іншими матеріалами справи, які знаходяться у обєктивному взаємозвязку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами (а.с.1-21).

Статтею 472 МК України передбачено, що недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, транспортних засобів з конфіскацією зазначених товарів, транспортних засобів.

Згідно ч.1 ст. 374 Митного кодексу України товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році у разі ввезення на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі товарів (крім підакцизних товарів та особистих речей), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України фізичною особою, яка була відсутня в Україні менше ніж 24 години або яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом 72 годин, базою оподаткування є частина сумарної фактурної вартості таких товарів, що перевищує еквівалент 50 євро, з урахуванням мита, що підлягає сплаті (ст.191.2.3 Податкового Кодексу України).

Згідно витягу бази АСМО «Інпектор», ОСОБА_1 переміщувався повторно протягом 72 годин через митний кордон України (а.с.19).

У поданій митниці декларації вказав, що переміщує лише кошти у національній та іноземній валюті (а.с.5).

При митному огляді транспортного засобу виявлено дитячі підгузки у кількості 50 упаковок на загальну суму 10250 (десять тисяч двісті п`ятдесят) грн. (а.с.20).

Оскільки ОСОБА_1 переміщувався на в`їзд в Україну повторно протягом 72 годин та був відсутнім в Україні менше ніж 24 години, то вартість товарів, що переміщуються і не являються об`єктом оподаткування з ПДВ повинна становити менше 50 євро, що було значно перевищено ОСОБА_1 .

Твердження адвоката щодо усного декларування товарів його довірителем на митному кордоні суд не бере до уваги, оскільки згідно матеріалів справи ОСОБА_1 обрав смугу «червоний коридор» та подав митну декларацію, однак не вказав про наявність переміщуваного товару.

Хоча вилучені товари й не входить до переліку товарів, обіг якого обмежений чи заборонений, однак не можуть бути повернуті апелянту для належного митного оформлення, оскільки санкція статті за якою притягується ОСОБА_1 не передбачає альтернативних видів стягнень.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил та притягнення до адміністративної відповідальності.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з мотивів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Любомльського районного суду Волинської області від 14 червня 2019 року є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Рудися Р.В. залишити без задоволення, на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 14 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

Апеляційного суду В.В.Гапончук