Справа №588/1503/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Линник О. С.
Номер провадження 33/816/510/19 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення ? ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області, від 11 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області, від 11 листопада 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 17 серпня 2019 року, о 01 год. 40 хв., в Сумській області, автодорозі «Н - 12», на 27 км, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Део Сенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі просить постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що при описаних вище обставинах є недоведеним факт керування ним транспортним засобом, оскільки автомобіль стояв на узбіччі, а тому, на його думку, в його діях відсутня подія правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не задовольнивши його клопотання про виклик до суду інспектора поліції для надання ним показів, зазначив в своїй постанові, що таке клопотання ОСОБА_1 було зняте, проте вказаного клопотання ОСОБА_1 не відкликав жодним чином.

ОСОБА_1 стверджує, що виклик поліцейського був необхідний для встановлення законності підстав знаходження екіпажу патрульної поліції 17 серпня 2019 року, о 01 годині 40 хвилин, на 27 км автодороги «Н - 12».

Вказує ОСОБА_1 і на те, що встановити таку ознаку алкогольного сп`яніння, як почервоніння шкіряного покриву, зазначену в постанові суду, не вдається за можливе, оскільки відеозапис події має чорно - біле зображення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суддею, у відповідності з ст. ст. 245; 251; 252; 280 КУпАП, були повно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції у їх сукупності.

Висновки судді про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення, від 17 серпня 2019 року (а. с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 2), письмовими поясненнями до протоколу про адміністративне правопорушення, які є складовою частиною протоколу, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 3 - 4) та відеозаписом події, від 17 серпня 2019 року.

Як вбачається з відеозапису обставин події, від 17 серпня 2019 року, на узбіччі дороги стоїть транспортний засіб марки «Део сенс» до якого підходять поліцейські та озвучивши водієві, що у автомобіля несправний лівий габарит, при спілкуванні з водієм з`ясовують, що останній має ознаки алкогольного сп`яніння.

Також, під час з`ясування обставин інспекторами поліції, ОСОБА_1 вказував, що прямує з міста Харків до міста Путивль і зупинився на узбіччі, щоб умитися.

Суд апеляційної інстанції вважає, що з огляду на вказані обставини у суду було достатньо підстав для висновку, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що заперечувати факт керування зазначеним автомобілем ОСОБА_1 почав під час розгляду справи у суді першої інстанції та апеляційного провадження, що на переконання суду апеляційної інстанції, є обраним ОСОБА_1 способом захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Разом із тим, із зазначеного відеозапису судом першої інстанції також було встановлено, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, а також від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, в присутності двох свідків. Слід також зауважити, що законодавством не передбачені вимоги щодо засвідчення свідками, що залучаються поліцейськими для підтвердження правопорушником відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, безпосередньо факту керування транспортним засобом особою яка притягається до відповідальності, а отже, суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апелянта в частині того, що ці свідки та поліцейські не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Не впливають на висновки суду апеляційної інстанції і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що встановлення судом першої інстанції ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді почервоніння шкірного покриву з чорно - білого відеозапису неможливо, оскільки вказаний довід не спростовує наявність вини в діях ОСОБА_1 щодо його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює мотиви апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу законності знаходження на місці події працівників поліції при описаних вище обставинах, так як ці доводи не спростовують наявність вини ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП, при цьому суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що до цього часу ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржив дії працівників поліції, вважаючи, що при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, останні зловживали своїм службовим становищем.

Суд апеляційної інстанції, аналізуючи наявні в справі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, у співставленні з його апеляційними твердженнями про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, знаходить ї мотиви апеляційної скарги такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому визнає їх такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

За наведених обставин, знаходячи постанову суду першої інстанції законною, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду, приймаючи до уваги і те, що адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 застосовано судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 33 - 35 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області, від 11 листопада 2019 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуОлійник В. Б.