ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/706/19 Справа № 205/1496/19 Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі головуючого: судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КупАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 384 гривні 20 копійок, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2019 року 04 лютого 2019 року о 02 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «HYUNDAI SONATA», р/н НОМЕР_1 , на вул. Маяковського, в районі е/о № 463, в м. Дніпрі, де, порушуючи п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини праворуч, де скоїв наїзд на бордюр, в результаті чого автомобілю завдані механічні пошкодження. Після чого ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), порушуючи п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився пройти в установленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану сп`яніння в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі скаржник просить постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що зібрані докази суперечать, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 написані абсолютно однаковим текстом і не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що не керував транспортним засобом, а був пасажиром, у зв`язку з чим у нього і не було посвідчення водія та він відмовився від проходження освідчення на стан сп`яніння. Зазначає, що допитані під час розгляду у якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спростували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що підписали пояснення не читаючи їх. Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудного карману працівника поліції та вказаний запис не було надано до суду на запит, працівники поліції, які викликалися для допиту у судове засідання, не з`явилися, проте судом першої інстанції вказаним обставинам не було надано оцінки.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу, підтвердив викладені в ній доводи і просив апеляційну скаргу задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Апеляційним переглядом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону, районним судом належним чином не були з`ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 04 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), порушуючи п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився пройти в установленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану сп`яніння в присутності двох свідків.

В суді апеляційної інстанції скаржник ОСОБА_1 пояснив, що висновки суду про те, що він керував транспортним засобом 04 лютого 2019 року з ознаками алкогольного сп`яніння та скоїв при цьому наїзд на інший автомобіль, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи. Наполягав на тому що протоколи щодо нього сфальсифіковано.

Свідок ОСОБА_4 у суді першої інстанції пояснив, що саме він 04 лютого 2019 року, о 02 годині 50 хвилин, на вул. Маяковського керував автомобілем «HYUNDAI SONATA», номерний знак НОМЕР_1 та скоїв наїзд на бордюр, після чого, з метою уникнення відповідальності, покинув місце ДТП.

Перевіривши докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доказами є протоколи про адміністративні правопорушення, схема ДТП, пояснення свідків та поліцейських ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які склали протоколи про адміністративні правопорушення.

Крім запису працівника міліції в протоколі про те, що ОСОБА_1 був з явними ознаками сп`яніння та пояснень свідків, у справі немає даних, які б це підтверджували.

Також в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних карманів працівників поліції.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та роз`яснень, що містяться в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме згідно п.п. 4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 6 11 Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/7350 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керує транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_1 про те, що йому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що він не відмовлявся від проходження такого огляду на стан алкогольного сп`яніння, не спростовуються матеріалами справи, оскільки відеозапис з місця події відсутній, протокол не містить вказівки, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на місці зупинки автомобіля.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу, проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/7350 від 09.11.2015 року та Порядку, затвердженого ПКМУ № 1103 від 17.12.2008р., тому він вважається недійсним.

За таких обставин, суд не приймає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо відповідальності за ст. 124 КУпАП, вона настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, має бути зазначено суть адміністративного правопорушення. Якщо внаслідок порушення правил дорожнього руху спричинено пошкодження транспортних засобів, про це має бути зазначено у протоколі.

За диспозицією ст. 124 КУпАП обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення є настання реальних наслідків пошкодження транспортних засобів або іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

Як видно з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказано лише про порушення ним ПДР, а саме не обрання безпечної швидкості руху, що призвело до наїзду на бардюр, в результаті чого автомобіль отримав мехінічні пошкодження (не вказано які саме). Тобто, в протоколі не були вказані певні наслідки як обов`язків елементу об`єктивної сторони цього складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме: пошкодження транспортних засобів, автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією.

При цьому в матеріалах провадження відсутні фототаблиці чи інші докази, на підтвердження наявності пошкодження.

Відсутність у протоколі даних про наслідки ДТП, тобто відсутність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху й пошкодженням об`єктів (об`єктивної сторони правопорушення), зазначених у ст. 124 КУпАП, виключає адміністративну відповідальність за цим законом.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності… . При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Висновок суду про пошкодження транспортного засобу, як наслідок дій ОСОБА_1 , взагалі не відповідає обставинам справи та не доведений жодним доказом, в тому числі на які послався суд.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить даних, які характеризують об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об`єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, не встановлено них й під час судового розгляду.

Проте суд першої інстанції не звернув уваги на це порушення закону і всупереч вимогам ст. 278 КУпАП розглянув справу по суті, не усунувши недоліки протоколу та не надавши цьому оцінки, визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передаченого ст.124 КупАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що достовірні дані про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними знаками алкогольного сп`яніння та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в матеріалах справи - відсутні.

Отже, встановлені судом апеляційної інстанції фактичні дані в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд, керуючись ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на користь останнього.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, формулювання у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді суті вчинених ним дій ставить під сумнів висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 КУпАП України, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, тобто за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот