Справа № 308/2696/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22.08.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Калинич О. І., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала адвокат Калинич О. І. в інтересах ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 квітня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, тимчасово не працюючий,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

Згідно постанови, 05 березня 2019 року о 01-ій годині 20 хвилин по вул. Садовій, 8 у м. Ужгород, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) і скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат Калинич О. І. вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Стверджує, що суд першої інстанції не повно з`ясував фактичні обставини справи, а також не дослідив і не надав належної оцінки доказам та обставинам, що потягло за собою необґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а сидів на місці водія, і при цьому, автомобіль знаходився у нерухомому стані, а ОСОБА_1 не виконував функції водія, що в свою чергу свідчить про те, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності. Зазначає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_2 , і при цьому, критично оцінив письмові пояснення останнього про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не вживав алкогольних напоїв, а також не взяв до уваги те, що долучений до матеріалів справи поліцейськими відеозапис йде окремими фрагментами без прямих доказів та самих дій. Також вказує на те, що суд не викликав у судове засідання для допиту інспектора, який склав щодо ОСОБА_1 протокол. Крім того, посилається на те, що Висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не може братися судом до уваги, оскільки є недійсним, що підтверджується тим, що у даному Висновку зазначено, що час його складення, час направлення ОСОБА_1 на огляд та час проведення такого огляду є 01:30, а у п. 4 Висновку вказано посвідчення водія НОМЕР_5 , у той час як серія та номер належного ОСОБА_1 посвідчення водія є НОМЕР_4 . При цьому, стверджує, що була порушена й процедура огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки в ОСОБА_1 не відбирались біологічне середовище чи кров для лабораторних досліджень на вміст у його організмі алкоголю, що також свідчить про недійсність результатів огляду. Також вказує на те, що інспектор поліції в протоколі безпідставно не зазначив даних про свідка ОСОБА_2 , який був присутній на місці події, а також не відібрав у свідка пояснення. Наведені обставини апелянт вважає такими, що свідчать про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Калинич О. І., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 048236 підтверджено, що 05 березня 2019 року о 01-ій годині 20 хвилин по вул. Садовій, 8 у м. Ужгород, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджується виданим Закарпатським обласним наркологічним диспансером (далі - ЗОНД) Актом медичного огляду № 51 від 05.03.2019, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи; по суті правопорушення пояснив, що випив 1,2 пива, був близько від дому, їхати не мав на меті, але у зв`язку з сімейними обставинами не бажав повертатися додому (а. с. 1).

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.03.2019, складеного лікарем ЗОНД ОСОБА_3 убачається, що направлений 05.03.2019 о 01 год. 30 хв. інспектором Негря О. В. на огляд ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а. с. 2).

З акту медичного огляду від 05.03.2019 убачається, що стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується проведеним за допомогою приладу «Алкотест 6510» о 01 год. 35 хв. оглядом - результат огляду становив 0,78 %, а через 20 хвилин - 0, 72 %.

З розписки ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 зобов`язався не керувати автомобілем марки «ВАЗ 21063», д. н. з. НОМЕР_1 , та залишити його протягом 24 годин за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 3).

З копії постанови серії ЕАВ № 964643 вбачається, що 05.03.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, тобто за керування 05.03.2019 о 01 год. 57 хв. у м. Ужгороді по вул. Паризької комуни, 2, автомобілем марки «ВАЗ 21063», д. н. з. НОМЕР_1 , не будучи пристебнутим ременем безпеки (а. с. 4).

З рапорту інспектора Негрі О. В . убачається, що 05.03.2019 о 01 год. 20 хв. у м. Ужгород по вул. Садовій, 8, було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 21063», д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , за порушення ПДР. Щодо водія ОСОБА_1 винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ 964643, в якій невірно зазначено час вчинення адміністративного правопорушення. Просить вважати вірним час вчинення ОСОБА_1 правопорушення згідно з протоколом серії БД № 048263 (а. с. 5).

З наявного в матеріалах справи відеозапису з боді-камер поліцейських убачається, що ОСОБА_1 визнав факт керування ним транспортним засобом та вживання перед цим алкогольного напою - 1,2 л. пива (а. с. 6).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор ОСОБА_6 був упереджений при зупинці автомобіля під керування ОСОБА_1 , направленні останнього на проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складанні щодо нього протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в інспектора були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилались ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Калинич О. І. під час розгляду справи апеляційним судом.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря ЗОНД ОСОБА_3 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склала висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Висновку та Акту медичного огляду щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги й на такі не посилались ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Калинич О. І. під час розгляду справи апеляційним судом.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора ОСОБА_6 та лікаря ОСОБА_3 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також підписання ним протоколу та висновку медичного огляду, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й не вказувалось стороною захисту в ході її розгляду.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектор та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а сидів на місці водія, і при цьому, автомобіль знаходився в нерухомому стані, а ОСОБА_1 не виконував функції водія, що в свою чергу свідчить про те, що викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи й вищезазначеними доказами, у тому числі й відеозаписом із місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 визнав як факт керування ним транспортним засобом, так і вживання перед тим, як сісти за кермо, алкогольного напою - 1, 2 л. пива.

Із цих підстав, як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР та не свідчать про відсутність в його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_2 , і при цьому, критично оцінив письмові пояснення свідка про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не вживав алкогольних напоїв, а також не взяв до уваги те, що долучений до матеріалів справи поліцейськими відеозапис йде окремими фрагментами без прямих доказів та самих дій. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про виклик та допит в якості свідка - гр. ОСОБА_2 , а також не взяв до уваги письмові пояснення цього громадянина, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не повідомляв працівникам поліції про гр. ОСОБА_2 і такий не допитувався на місці події.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не викликав у судове засідання для допиту інспектора, який склав щодо ОСОБА_1 протокол, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не впливають на висновки суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що стороною захисту заявлялись клопотання про виклик інспектора, який склав протокол щодо ОСОБА_1 , у судове засідання для допиту, й таких клопотань не подавалось в ході апеляційного розгляду справи. Тому, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що інспектор поліції в протоколі безпідставно не зазначив даних про свідка ОСОБА_2 , який був присутній на місці події, а також не відібрав від свідка пояснення.

Доводи апеляційної скарги про те, що Висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не може братися судом до уваги, оскільки є недійсним, що підтверджується тим, що у даному Висновку зазначено, що час його складення, час направлення ОСОБА_1 на огляд та час проведення такого огляду є 01:30, а у п. 4 Висновку вказано посвідчення водія НОМЕР_5 , у той час як серія та номер належного ОСОБА_1 посвідчення водія є НОМЕР_4 , - апеляційний суд, враховуючи наведене вище, відхиляє як такі, що не свідчать про порушення процедури проведення огляду ОСОБА_1 та, відповідно, не свідчать про недійсність Висновку медичного огляду щодо ОСОБА_1 .

Як такі, що не свідчать про порушення процедури огляду та не свідчать про недійсність результатів такого огляду, апеляційний суд відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що в ОСОБА_1 не відбирались біологічне середовище чи кров для лабораторних досліджень на вміст у його організмі алкоголю. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що Розділом 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено можливість проведення огляду особи на стан сп`яніння, як за допомогою спеціальної вимірювальної техніки, так і за допомогою відібрання біологічного середовища чи крові, що в свою чергу свідчить про те, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» лікарем ОСОБА_3 не було порушено процедуру такого огляду. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду та наполягав на необхідності відібрання в нього біологічного середовища чи крові.

Із урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про: порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права; неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, недослідження й ненадання належної оцінки доказам та обставинам справи; недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що вказані доводи спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Калинич О. І. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга - без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подала адвокат Калинич О. І. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан