КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Фещик Н.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 21.07.2019 року о 01 годині 00 хвилин по пр. Голосіївському, 128 в м. Києві керував автомобілем «Тойота» д.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер ARJL-0265" в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Фещик Н.М. подала в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд з недостатньою повнотою з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що працівники поліції провели огляд на стан сп`яніння на місці неналежним технічним приладом. Також вказує, що працівники поліції, при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, порушили порядок проведення огляду, встановленого КУпАП та Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , яка підтримала апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 338899 від 21.07.2019 року, ОСОБА_1 21.07.2019 року о 01 годині 00 хвилин по пр. Голосіївському, 128 в м. Києві керував автомобілем «Тойота» д.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків, результат тесту 2,34%.

Крім того, з матеріалів вбачається, що працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із змістом роздруківки приладу "Драгер", акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, протоколу, які останній підписав, жодних застережень щодо їх складання, процедури проведення огляду на стан сп`яніння та заперечень щодо результатів такого огляду не мав. Про свою незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння або про бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не заявляв, зазначивши у протоколі, що зобов`язується не керувати транспортним засобом і залишає його на місці зупинки.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підтвердили факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" та його результат.

Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, доводить факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу "Драгер" у присутності двох свідків, його ознайомлення з результатами огляду та відсутність будь-яких заперечень щодо цих результатів, а також відсутність заперечень щодо стану сп`яніння.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" при проведенні огляну на стан сп`яніння не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 338899 від 21.07.2019 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 або його захисник не надали.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в складу правопорушення є необґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Фещик Н.М. просила повернути справу правоохоронному органу для належного оформлення.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Прийняття рішення апеляційним судом про скасування постанови та повернення правоохоронному органу для належного оформлення нормами КУпАП не передбачено.

Отже правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст.284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) може винести одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Отже право апеляційного суду на скасування постанови судді місцевого суду та прийняття нової постанови, може бути реалізовано лише на підставі і в межах апеляційної скарги шляхом прийняття рішення пронакладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд вправі вийти за межі апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Однак в ході апеляційного розгляду жодних даних, які б свідчили про неправильне застосування суддею місцевого суду норм матеріального права або порушення норм процесуального права не встановлено.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Фещик Н.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя