КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4286/2019 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Шевченко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Матюшенка Д.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Матюшенка Д.В в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 17 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 17 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 вересня 2019року о 03 год. 16 хв. ОСОБА_1 керувала автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Каштанова в м. Кагарлик з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР Укрїни, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Матюшенко Д.В в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 17 вересня 2019 року скасувати у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, провадження у справі закрити, обґрунтовуючи тим, що інспектори поліції не мали права для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, так як вона транспортним засобом у вказаний у протоколі час не керувала, оскільки автомобіль із пробитим колесом стояв на узбіччя. Однак суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не дав належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам; внаслідок чого виніс незаконне рішення.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисника Матюшенка Д.В. в інтересах ОСОБА_1 посилається на те, що про дату, час розгляду справи у передбачений законом спосіб повідомлена не була, про рішення суду першої інстанції вона дізналась 03 жовтня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Розглянувши клопотання захисника Матюшенка Д.В. в інтересах ОСОБА_1 , з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового засідання, а також про вручення їй копії рішення у передбачений законом строк.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, а саме: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка полодіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 за №055532 від 03.08 2019 року, цього ж дня о 03 год. 00 хв. ОСОБА_1 керувала автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Каштанова в м. Кагарлик з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою винність у вчинені адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнала, пояснила, що 03.08.2019 стояла на узбіччі дороги із пробитим колесом, до неї під`їхали інспектори поліції і запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, вона відмовилася, оскільки у той момент автомобілем не керувала.

Захисник Матюшенко Д.В. у судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, наголошував, що вважає дії поліцейських незаконними, оскільки поліцейські зобов`язані проінформувати водія про конкретну причину зупинення ними транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки відповідно до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 при цьому не керувала транспортним засобом, її не зупиняли, а відтак протокол щодо ОСОБА_1 складений безпідставно і, як наслідок, рішення суду є незаконним.

У судовому засіданні апеляційної інстанції інспектори поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_4 дали аналогічні за змістом пояснення про те, що перебуваючи на патрулюванні, зупинили автомобіль, який рухався з пробитим колесом і вимкненими фарами; за кермом автомобіля знаходилась ОСОБА_1 , в ході спілкування з якою було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння; у присутності двох свідків їй було запропоновано пройти огляд у лікаря-нарколога, на що вона відмовилась, при цьому поводила себе неадекватно, погрожувала звільненням поліцейських зі служби, забирала у них з рук посвідчення. Наведені пояснення інспекторів поліції підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовилась у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_7 - батько ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційної інстанції дав пояснення про те, що йому зателефонувала донька, повідомивши, що пробила колесо; приїхавши, побачив, що поруч з автомобілем ОСОБА_1 стояли поліцейські, які пропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому свідків не бачив.

Однак, суд оцінює критично ці пояснення, оскільки вони є суб`єктивними, не узгоджуються із іншими дослідженими у справі доказами та спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

На переконання суду апеляційної інстанції, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (відмова від проходження огляду у встановленому законом порядку), за встановлених судом обставин є правильним, обґрунтованим та підтвердженим наявними у справі доказами, які суд перевірив і дав належну оцінку у їх сукупності, та доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Твердження апелянта про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 поліцейські не зупиняли, а відтак подальше складання протоколу за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є неправомірним, - свого підтвердження за результатами перегляду справи у суді апеляційної інстанції не знайшли, зокрема спростовуються поясненнями інспекторів поліції, підстав сумніватися в об`єктивності яких судом не встановлено.

Також слід зазначити, що законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП і дії працівників поліції щодо законності таких підстав можуть бути оскарженні в окремому порядку, а тому не є безумовною підставою визнання доказів на підтвердження правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, недопустимими.

При цьому, ОСОБА_1 не заперечувала, що відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, мотивуючи тим, що її автомобіль стояв на узбіччі і вона ним не керувала.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 055532 від 03.08.2019 складений з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

При розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили биприйняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін як законну та обґрунтовану, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника Матюшенка Дмитра Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити. Поновити захиснику Матюшенку Д.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Кагарлицького районного суду Київської області від 17 вересня 2019 року.

Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 17 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу Матюшенка Д.В. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло