18.10.2019
Справа № 720/1591/19
Провадження № 3/720/531/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Новоселиця

Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Оленчук І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ Лангейт,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №451126 від 18.07.2019 року, вбачається, що близько 00:05 год., в м. Новоселиця Чернівецької області, по вул. Промисловій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi Eclipse», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав що в день складання протоколу не вживав наркотичні засоби або алкогольні напої.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Буга А.В. в судовому засіданні вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а також факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння не доведена поліцейським та матеріалами які містяться в справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Буга А.В., дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справу щодо ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 451126, вбачається що 18.07.2019 року близько 00:05 год., в м. Новоселиця Чернівецької області, по вул. Промисловій, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi Eclipse», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного та наркотичного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Водночас, як встановлено судом та підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , доказів того, що ОСОБА_1 безпосередньо керував вказаним у протоколі автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння - суду не надано.

Як вбачається з дослідженим матеріалів справи працівниками поліції не надано відеозапис правопорушення або складання протоколу.

Таким чином відсутній зафіксований належним чином факт безпосереднього керування транспортним засобом ОСОБА_1 , що в свою чергу спростовує обставини події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях останнього.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, однак із направлених матеріалів справи до суду вбачається існування сумніву правомірності складення щодо ОСОБА_1 Протоколу від 18.07.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того у відповідності до п. 2.5 Правил дорожнього ружу України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та п. 5 розділу 9 Наказу МВС 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння). До протоколу в порушенні п. 5 параграф 9 Наказу МВС № 1395 додано висновок № 105 в якому є запис що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Висновок додається згідно даного наказу лише в разі підтвердження стану сп`яніння. Тому цей документ є неналежним доказом в справі як і протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до п. 22 Наказу МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Тому висновок лікаря є неналежним доказом у справі оскільки факт відмови водія від проходження медичного огляду не фіксується лікарем, а поліцейським у встановленому законом порядку.

Окрім того, відповідно до до п. 6 розділу 9 Наказу МВС 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Дії щодо ухилення від огляду ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР № 451126 від 18.07.2019 року не вказані. А також відсутні свідки які б підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Згідно до п. 8 постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Свідки в даному випадку відсутні і не залучались.

Пунктом 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Тільки у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я забезпечується поліцейським. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Такі дії працівниками поліції не були виконані.

Як вказано вище, в порушенні п. 5 розділу 9 Наказу МВС № 1395, до матеріалів справи додано висновок № 105 в якому є запис що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Висновок додається згідно даного наказу лише в разі підтвердження стану сп`яніння. Тому цей документ є неналежним доказом в справі як і протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до п. 22 розділ 3 Наказу МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року висновок щодо результатів огляду вважається недійсним якщо він складений з порушення вимог законодавства. Тому висновок лікаря є неналежним доказом у справі оскільки факт відмови водія від проходження медичного огляду не фіксується лікарем, а поліцейським у встановленому законом порядку згідно інструкції.

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він не визнає свою винуватість, у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння автомобілем не керував, відповідно, ніяких ознак сп`яніння у нього не було, і це підтверджується також тим, що від керування автомобілем він не був відсторонений.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

У матеріалах провадження відсутні дані про те, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування, і це ставить під сумнів наявність у особи ознак сп`яніння як підстав для проведення огляду.

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №451126 від 18.07.2019 року свідки огляду на стан сп`яніння не вказані та їхні пояснення не були додані до протоколу про адміністративне правопорушення, що ставить під сумнів об`єктивність проведеного огляду у зв`язку із порушенням працівниками поліції вимог статті 266 КУпАП.

Отже, доводи ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Буга А.В., висловлені на свій захист, не спростовані.

Викладене дає підстави для обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а відповідно до ст. 62 Конституції усі сумніви тлумачаться на користь особи.

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення від 29.06.2019 року, в сукупності з іншими зібраними у справі доказами, слід враховувати висновки Європейського суду з прав людини у постанові по справі «Хан проти Сполученого Королівства», відповідно до якої у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд застосовується концепція «плодів отруєного дерева», тобто оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому і якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у неналежний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена, оскільки доказів представниками патрульної поліції суду не надано, а тому справу необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Статтею 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: І.В. Оленчук