ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4839/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 318050, 14.06.2019 року о 08 годині 45 хвилин в місті Києві по вулиці Харківське шосе, 179, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген Транспортер» н/з НОМЕР_1 та мав ознаки сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння очей, неприродні блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у присутності свого захисника - адвоката Невмержицького В.І. в суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 14.06.2019 року зранку він потрапив у ДТП, в якому вважає винним себе та викликав працівників поліції. Після приїзду, працівники поліції склали всі матеріали по ДТП та, коли ОСОБА_1 перебував у їх службовому автомобілі, висловили підозру у його перебуванні у стані сп`яніння. На це ОСОБА_1 повідомив, що він не вживав заборонених речовин, а являється інвалідом ІІ групи та вживає лікарський засіб «Спітомін». Від постійного тиску з боку працівників поліції, ОСОБА_1 стало погано та він попросив викликати швидку, проте працівники поліції йому відмовили та він викликав її сам. Після приїзду швидкої, ОСОБА_1 був оглянутий, в нього був тиск 150/100 та його госпіталізували. Під час огляду лікарями, працівник поліції питав, чи поїде ОСОБА_1 до лікаря нарколога, від чого ОСОБА_1 , не відмовлявся жодного разу. Після госпіталізації та огляду лікарями КМКЛ № 1, ОСОБА_1 було виписано з лікарні о 11-05 годині, після чого він одразу о 12-30 годині пройшов огляд у лікаря-нарколога в КМНКЛ «Соціотерапія». В подальшому ОСОБА_1 отримав висновок № 005959 про те, що у нього ознак сп`яніння не виявлено. Просив долучити довідку № 1356 з КМКЛ № 1, виписку лікаря від 21.06.2019 року та висновок № 005959 до матеріалів спарив та закрити провадження відносно нього в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 318050 від 14.06.2019 року (а.с. 1), письмові пояснення свідків (а.с. 3), направлення (а.с. 4), рапорт (а.с. 5), відеозапис з нагрудних камер поліцейських (а.с. 6), а також довідку № 1356 з КМКЛ № 1, виписку лікаря від 21.06.2019 року та висновок № 005959, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається зокрема і суть адміністративного правопорушення.

Так, протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 № 318050 від 14.06.2019 року складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки не містить відомостей про те, ознаки якого саме сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 . Вказані обставини викликають сумніви у достовірності даних, вказаних у даному протоколі, в зв`язку з чим, суд не може визнати його належним та допустимим доказом. Наявні у справі пояснення свідків, складено бланкетно, та з них вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер» та у медичному закладі. Разом з тим, викладені у поясненнях свідків обставини спростовуються дослідженим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 жодного разу не відмовлявся від проведення огляду на стан сп`янінні. З урахуванням викладеного, суд не може визнати пояснення свідків належними та допустимими доказами. Разом з тим, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, який складено на підставі акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом № 005959, у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі « Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищевикладене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя