1Справа № 335/8839/19 3/335/1452/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 212-13 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол ГР № 284707 від 17.07.2019 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 212-13 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно роз`яснень, які містяться у абз. 1 п. 2.3 узагальнення судової практики застосування судами України законодавства про відповідальність за адміністративні правопорушення, що посягають на здійснення народного волевиявлення та встановлений порядок його забезпечення (статті 212-7 212-21 Кодексу України про адміністративні правопорушення), та злочини проти виборчих прав і свобод (статті 157 - 160 Кримінального кодексу України) Верховного Суду України, для підтвердження такого складу адміністративного правопорушення, як проведення передвиборної агітації в місцях, що заборонені законом, судам необхідно перевіряти:1) наявність передвиборної агітації; 2) чи розповсюджуються на місце проведення передвиборної агітації обмеження, встановлені частинами 2, 3, 5, 9, 21, 22ст. 74 Закону від 17 листопада 2011 р. N 4061-VI "Про вибори народних депутатів України"(далі - Закон N 4061-VI); частинами 2, 14, 15, 20, 21ст. 64 Закону від 5 березня 1999 р. N 474-XIV "Про вибори Президента України"(далі - Закон N 474-XIV); ч. 2, пунктами 5, 6 ч. 9ст. 60 Закону від 14 липня 2015 р. N 595-VIII "Про місцеві вибори"(далі - Закон N 595-VIII); 3) чи є особа, яка проводила передвиборну агітацію, суб`єктом виборчого процесу (представником партії, довіреною особою кандидата, кандидатом у депутати, фізичною особою-виборцем); 4) чи зареєстровано ЦВК або відповідною виборчою комісією суб`єкта, на користь якого проводилася передвиборна агітація; 5) чи не передбачено відповідальність за вчинені дії статтями 212-9, 212-13, 212-14 КУпАП.

Так, диспозиція ч.2 ст.212-13 КУпАП, передбачає відповідальність за розповсюдження (рознесення, вивішування, роздавання) під час виборчого процесу друкованих матеріалів передвиборної агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, або у яких така інформація означена неправильно чи неповно, а так само організація такого розповсюдження.

Наведена диспозиція є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, зокрема про вибори народних депутатів України. Натомість, в протоколі відсутні посилання на будь-які нормативно - правові акти, якими регулюється порядок розповсюдження агітаційних матеріалів. В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків адміністративного правопорушення.

Частиною1 ст.68 Закону України «Провибори народних депутатів України» законодавчо визначено, що передвиборна агітація - це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата у депутати або партію - суб`єкта виборчого процесу. Передвиборна агітація може здійснюватися в будь-яких формах і будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України.

При цьому, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-13КУпАП друкований матеріал повинен мати певну ознаку - бути передвиборною агітацією.

Згідно ч.ч.1-2ст.70 Закону України«Про вибори народних депутатівУкраїни» партія, кандидати у депутати від якої зареєстровані у загальнодержавному окрузі, кандидати у депутати мають право розпочати свою передвиборну агітацію з дня, наступного за днем прийняття виборчою комісією рішення про реєстрацію кандидатів у депутати. Передвиборна агітація закінчується о 24 годині останньої п`ятниці перед днем голосування.

З доданих до протоколу матеріалів неможливо встановити об`єктивну сторону правопорушення, оскільки текст протоколу в частині викладення складу правопорушення та додані до протоколу пояснення є нечитаємими через особливості почерку особи, яка його склала, без посилання на докази і без конкретизації обставин вчинених дій, без зазначення обов`язкових ознак, у тому числі кваліфікуючих ознак складу правопорушення, за яким було кваліфіковано дії ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.7ст.68 ЗаконуУкраїни«Про вибори народних депутатів України» друковані матеріали передвиборної агітації повинні містити відомості про замовника цих матеріалів, установу, що здійснила друк, або вказівку, що друк здійснено з використанням обладнання, що належить партії, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск.

Відповідно до ст. 251 КпАП України у протоколі має бути зазначено: на користь якого кандидата проводилася передвиборна агітація;виборчий процес яких виборів відбувався і коли вони мали відбутися; чому друковані матеріали вважаються передвиборною агітацією;хто організував (замовив) таке розповсюдження, норми якого виборчого закону порушено.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходжу до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до матеріали до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вказані обставини позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, а відтак вирішити справу у точній відповідності із законом.

Таким чином, з огляду на допущені недоліки при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення та з метою їх усунення, такі матеріали підлягають поверненню органу, який їх підготував, для доопрацювання.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.256, 278, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Повернути Вознесенівському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області адміністративний протокол серії ГР № 284707 від 17 липня 2019 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-13 КУпАП - для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Апаллонова