Провадження № 33/4808/507/19
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Аверкової С.О.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянин України

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 09.10.2019 року о 22 год. 01 хв. по вул. Симоненка, 28, в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 316 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення йому працівниками поліції не було вручено, при його складанні йому не було роз`яснено його права, що підтверджується самим протоколом та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи. Окрім того, працівники поліції не направили його до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції вказані обставини було залишено поза увагою.

Зокрема, зазначає, що розгляд справи відбувся у його відсутності, що є порушенням його прав та позбавив його можливості давати пояснення, заявляти клопотання. Тим самим, суд при розгляді даної справи відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, порушив його право на захист.

Вказує на те, що його адвокатом на адресу суду було направлено клопотання про відкладення розгляду справи, однак судом дане клопотання було відхилено та розглянуто справу за його відсутності, та відсутності його адвоката.

Зазначає, що він не був згідний з діями працівників поліції. Працівниками поліції не було надано йому прилад Драгер для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, в протоколі тільки зазначено, що він відмовився від отримання його копії, однак йому не було запропоновано підписати даний протокол, працівники поліції вибірково проінформували його про зміст протоколу та не роз`яснили йому права.

На думку апелянта, рішення суду прийнято всупереч чинному законодавству, без з`ясування всіх обставин справи та з порушенням його прав.

Просить скасувати постанову суду у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у його діях.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Аверкової С.О., які підтримали вимоги апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанову судді необхідно скасувати з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Аверкова С.О. стверджували, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що протокол про адміністративне правопорушення не було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а справу розглянуто без їх участі, чим було порушено право на захист. Вказують на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що в матеріалах справи було наявне обґрунтоване клопотання адвоката Аверкової С.О. про відкладення розгляду справи по причині її зайнятості у проведенні слідчих дій в межах кримінального провадження та долучено до клопотання повістку про її виклик. Звертають увагу на те, що суд першої інстанції, враховуючи наявні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, повинен був направити матеріали справи для дооформлення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В своїй апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 посилається на те, що його адвокатом на адресу суду було надіслано клопотання про відкладення розгляду справи по причині її зайнятості, при цьому надані підтверджуючі документи. Суд, проігнорувавши дане клопотання, розглянув справу за його відсутності, чим було порушено право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, в матеріалах справи наявне клопотання адвоката Аверкової С.О. від 27.11.2019 року (а.с.23) про перенесення розгляду справи призначеної на 28.11.2019 року, оскільки вона буде перебувати в м. Долина на проведенні слідчих дій в межах кримінального провадження і в додатку до заяви долучено повістку про виклик (а.с.24).

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було грубо порушено вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки він безпідставно розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну, оскільки судом першої інстанції було допущене грубе порушення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на захист.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що поняття «кримінальне обвинувачення», яке використовується у статті 6 Конвенції, має автономний характер і його необхідно розуміти лише виходячи з положень Конвенції.

Подібне застереження означає, що виведення у законодавстві країн-учасниць з-під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень і віднесення їх до юрисдикції інших органів, що може означати визнання національним законодавцем таких проступків адміністративними, для Європейського Суду не матиме значення.

Визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється Європейським Судом не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем" є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки , мати захисника та інші.

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні, вказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, до яких відноситься право знати у якому правопорушенні її звинувачують.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення не була вручена ОСОБА_1 .

Зокрема, обидва екземпляри протоколів про адміністративне правопорушення (оригінал та його копія) знаходяться в матеріалах справи, що свідчить про грубе порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП (а.с.1-2).

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Однак, вищевказане твердження не відповідає дійсності, оскільки з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, долучених до матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручалась і останній обґрунтовано відмовився підтвердити факт вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення своїм підписом.

В той же час, вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Зокрема, зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред`явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Інструкцією з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - Інструкція), затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 02 липня 2016 року № 566 деталізовано вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та порядку його складення.

Згідно з п. 9, п. 11 розділу ІІ Інструкції протокол складається у двох примірниках. Один примірник протоколу під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З відеозаписів вбачається, що працівник поліції зачитала зміст протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , однак правопорушнику не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України, що свідчить про істотне порушення його права на захист, не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, хоча і було запропоновано поставити підпис у графі про отримання протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що копія протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручалась, то останній обґрунтовано відмовився підтвердити факт вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення своїм підписом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та вручення протоколу про адміністративне правопорушення належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

При цьому, суд не може перебирати на себе функції обвинувачення та вчиняти процесуальні дії, обов`язок вчинити які за законом покладено на відповідну уповноважену особу, яка висуває обвинувачення та складає протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства та у відповідності до вимог ст.ст.290-293 КПК України обов`язок вручити обвинуваченому обвинувальний акт покладено на слідчого або прокурора.

Приймаючи до уваги недосконалість існуючого КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності,, апеляційний суд вважає, що при виконанні вимог щодо обов`язку вручити копію постанови про адміністративне правопорушення необхідно забезпечити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності реальну можливість ознайомитися зі змістом висунутого обвинувачення з метою організації ефективного захисту своїх інтересів.

Зміст висунутого обвинувачення сформульовано відповідною посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення, копія якого повинна бути вручена особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі неможливості вручення копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності безпосередньо особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідна посадова особи або компетентний орган повинні рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення та з описом вкладення направляються особі, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення за фактичним місцем її проживання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен був вирішити питання про повернення матеріалів справи для належного оформлення та виконання вимог ч.2 ст.254 КУпАП щодо вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані проте, що був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення та отримав його копію, що свідчить про істотне порушення права на захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Апеляційний суд вважає, що невручення копії протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та відсутність даних про роз`яснення їй змісту протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про істотне порушення права на захист і є безумовною підставою для скасування рішення про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності та закриття провадження.

Враховуючи стадію, на якій знаходиться розгляд справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, приймаючи до уваги, що на даний час не закінчився встановлений ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, виходячи з принципу верховенства права, який визначає правосуддя проявом вищої справедливості, апеляційний суд вважає за необхідне матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області для виконання вимог ч.2 ст.254 КУпАП щодо вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

.На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 278, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв