ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/435/19 Головуючий в 1-й інстанції Марченко Н.В.
Єдиний унікальний № 332/1165/19 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія ч.1 ст.163-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Котелевського К.В., представника Державної фіскальної служби України Мєркулової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Коляди А.С. на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2019 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, провадження по справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу № 455 від 25.03.2019 року, при проведені камеральної перевірки ТОВ «ЗТМК» було встановлено несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), зокрема податкового зобов`язання з плати за землю за грудень 2018 року, при граничному терміні сплати - 30.01.2019 року, фактично сплачено 14.02.2019 року у сумі 3245524,62 грн., затримка сплати - 15 днів. Порушено п.57.1 ст.57, п.287.3 ст.287 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ, зі змінами та доповненнями та ч.1 ст.163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за результатами перевірки складено акт № 240/28-10-47-07/38983006 від 04.03.2019 року.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Коляда А.С. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що в протоколі № 455 від 25.03.2019 року про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, в порушення вимог ст.256 КУпАП не вказано дату та час вчинення адміністративного правопорушення, крім того в порушення ст.251 КУпАП до матеріалів справи не додано документ, який підтверджує той факт, що ТОВ «ЗТМК» зареєстровано як юридична особа у встановленому законом порядку. У зв`язку із чим 05.07.2019 року через канцелярію суду захисником було подано клопотання про повернення адміністративного матеріалу на доопрацювання до Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС. Але не враховуючи надані пояснення та клопотання захисника, суд приймає постанову, якою визнає винним ОСОБА_1 .

Також зазначає, що пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду, провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Коляду А.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову скасувати, а провадження по справі закрити; представника Державної фіскальної служби України Мєркулову В.О. із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надав відповідну правову оцінку.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що відповідальність за ч.1 ст.163-2 КУпАП настає за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25.03.2019 року №455, акту про результати камеральної перевірки ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» від 04.03.2019 року №240/28-10-47-07/38983006, посадовими особами ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» було допущено несвоєчасне подання платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), зокрема податкового зобов`язання з плати за землю за грудень 2018 року, при граничному терміні сплати - 30.01.2019 року, фактично сплачено 14.02.2019 року у сумі 3245524,62 грн., затримка сплати - 15 днів, чим порушено п.57.1 ст.57, п.287.3 ст.287 Податкового Кодексу України.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме протоколом про адміністративні правопорушення №455 від 25.03.2019 року, актом про результати камеральної перевірки ТОВ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» від 04.03.2019 року щодо своєчасності сплати до бюджету узгодженого грошового зобов`язання з плати за землю за грудень 2018 року, яким судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст.252 КУпАП, надана правильна оцінка в контексті положень ст.251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Стороною захисту не оспорювалися ані вищенаведені фактичні обставини, ані те, що ОСОБА_1 є першим заступником керівника вказаного підприємства, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, є безпідставними, а посилання на неповноту матеріалів справи, а саме відсутність документу, який підтверджує реєстрацію юридичної особи, не ставлячи при цьому легітимність існування підприємства, як юридичної особи, невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП через відсутність дати та часу вчинення адміністративного правопорушення, неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин вчинення адміністративного правопорушення, мають формальний характер та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких суттєвих порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення №455 від 25.03.2019 року, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП. Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам, та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано та з дотриманням вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрив провадження в справі, оскільки днем вчинення вказаного правопорушення є 29 січня 2019 року, саме в цей день відбулось несвоєчасне подання платіжного доручення.

Вказівка законодавця у п.7 ст.247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП. Однак, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст.38 КУпАП, а передбачений ст.277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 21 вересня 2006 року у справі «Грабчук проти України» (Заява N 8599/02) (п.п.42, 43) наголошено, що презумпція невинуватості порушена, якщо твердження посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону. Цього достатньо, навіть за відсутності жодного формального висновку, що існує деяка підстава припустити, що посадова особа вважає цю особу винною (див. Daktaras v. Lithuania, заява N 42095/98, п. 41, ECHR 2000-X; A.L. v. Germany, заява N 72758/01, п. 31, від 28 квітня 2005 року). Питання, чи порушує твердження посадової особи принцип презумпції невинуватості, має бути з`ясоване у контексті тих фактичних обставин, у яких це твердження було зроблене. Межі п.2 ст.6 Конвенції не обмежуються порушенням кримінальної справи, а поширюються на судові рішення, прийняті після того, як переслідування було припинено (див. Nolkenbockhoff, цитоване вище, п.37; та Capeau, цитоване вище п.25) або після засудження (див., зокрема, Sekanina v. Austria, рішення від 25 серпня 1993, п. 30, Series A no. 266 А; та O. v. Norwau, заява N 29327/98, ECHR 2003-II) .

Від суду, таким чином, вимагається встановити, чи результат кримінального провадження проти заявниці у цій справі дозволяв сумніватись у невинуватості заявниці, хоча винуватість її доведено не було.

Отже, як випливає з наведених позицій ЄСПЛ, районний суд обґрунтовано розглянув надані матеріали і вирішив питання щодо наявності (доведеності) вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і лише після цього, уникнув правової невизначеності щодо винності або невинності особи, яка притягається до відповідальності, закрив провадження у зв`язку із закінченням строків, передбачених КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є неспроможними.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовну зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Коляди А.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП, провадження по справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 332/1165/19