Справа № 161/3978/19 Провадження №33/802/584/19 Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2019 року у справі за його апеляційною скаргою,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також із ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 384 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись із такою постановою судді Шкорбатюк О.А. 09 липня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати, а провадження у даній справі закрити. Водночас, апелянт в апеляцій скарзі заявив клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження цього судового рішення вважаючи, що строк було прощено з поважних причин.

Перевіривши доводи клопотання, викладеного в апеляційній скарзі доходжу висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 ст.294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова суддею постановлена 30 травня 2019 року (а.с.20).

А отже, з урахуванням положень ч.2 ст.294 КпАП України та з урахуванням того, що 09.06.19 вихідний (неділя), останній день для подачі апеляційної скарги припадає на 10 червня 2019 року.

Апеляційна скарга до суду подана лише 09 липня 2019 року, тобто після спливу передбаченого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження. Дана обставина об`єктивно підтверджується відміткою суду - штемпелем, проставленим на апеляційній скарзі (а.с.29).

В апеляційній скарзі, як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення апелянт ОСОБА_1 посилається на те, що він при розгляді справи судом першої інстанції 30 травня 2019 року присутній не був, а копію постанови отримав лише 04 липня 2019 року в канцелярії суду. Вважає, що саме з цієї дати слід рахувати десятиденний строк апеляційного оскарження судового рішення в даній справі.

Проте, таке твердження ОСОБА_1 до уваги судом не приймається з врахуванням наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вперше справу до розгляду призначено на 04.04.2019 року, і про це ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, про що достеменно свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.13), а також його письмова заява про відкладення розгляду справи від 03.04.2019 року (а.с.11).

У зв`язку з цим, розгляд справи відкладено на 02.05.2019 року, а ОСОБА_1 направлено письмове повідомлення про дату розгляду справи, однак це поштове повідомлення повернулось до суду без вручення з відміткою Укрпошти "За закінченням встановленого строку зберігання".

Далі справу було призначено на 23.05.2019 року, однак її розгляд знову ж не відбувся у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 з невідомих для суду причин.

Після цього, справу було призначено до розгляду на 11 год. 30 травня 2019 року, а ОСОБА_1 з цього приводу надіслано відповідне судове повідомлення про необхідність явки в судове засідання. Крім того, місцевим судом було оформлено судове оголошення про те що в Луцький міськрайонний суд викликається ОСОБА_1 та роз`яснено наслідки неявки.

ОСОБА_1 достеменно був обізнаний про розгляд справи 30.05.2019 року, що повністю доводиться його письмовою заявою про відкладення розгляду справи, датованою 30.05.2019 роком, яка надійшла на електронну пошту суду, з посиланням на те, що він перебуває на лікуванні, а також з наданням йому можливості укласти договір із адвокатом для захисту його прав.

Таке клопотання місцевим судом залишено без задоволення та розцінено як затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності ОСОБА_1 , і з такою позицією погоджується і апеляційний суд.

30 травня 2019 року була постановлена оскаржувана постанова за відсутності ОСОБА_1 .

Слід також зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Проте, як встановлено судом, в період з 30.05.2019 року, тобто після постановлення судового рішення аж по 04.07.2019 року, як вказує апелянт, - це дата отримання копії судового рішення, ОСОБА_1 про стан фактично відомого йому адміністративного провадження відносно нього не цікавилися.

Слід також вказати, що апеляційний розгляд справи двічі відкладався, і останній раз у зв`язку із поданням ОСОБА_1 до суду заяви про надання йому можливості для укладення договору з адвокатом для надання правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 07.08.2019 року особисто сам, без участі захисника, знайомився з матеріалами справи.

08 серпня 2019 року від ОСОБА_1 на електронну адресу Волинського апеляційного суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я та необхідністю госпіталізації, однак, ним з цього приводу не надано будь-якого відповідного доказу.

Беручи до уваги вищенаведене вважаю, що наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі обставини з приводу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення не є поважними.

При цьому, ОСОБА_1 в судове засідання 08.08.2019 року на апеляційний розгляд справи не з`явився, хоча про час і дату розгляду справи був обізнаний належним чином, та не навів і не надав будь-яких інших доказів з приводу поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення до задоволення не підлягає, оскільки ОСОБА_1 не було наведено поважних підстав пропуску такого строку із наданням відповідних доказів у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.

При цьому, посилання апелянта на те, що оскаржувану постанову він отримав лише 04.07.2019 року, і з цієї дати слід рахувати строк апеляційного оскарження постанови від 30.05.2019 року, на увагу суду не заслуговує, оскільки ч.2 ст.294 КпАП України перебіг строку апеляційного оскарження пов`язує з датою постановлення постанови, а не з датою отримання її копії.

Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, ані в заявленому клопотанні, ані при розгляді цього клопотання апеляційним судом, ОСОБА_1 не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КпАП України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2019 року в даній справі ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2019 року в даній справі повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук