Провадження № 3/161/4653/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 18 грудня 2019 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Крупінська С.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Марттех Груп», ІПН 9, проживаючого АДРЕСА_1 ,

-за ч. 3 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2019 року складено протокол про адміністративне правопорушення № ВЛ 793/1645/НП/ВП/АВПТ відповідно до якого ОСОБА_1 вчинив порушення термінів виплати заробітної плати, за яке передбачена відповідальність за ст. 41 ч. 3 КУпАП.

В суд на 13.11.2019 року, 04.12.2019 року, 18 грудня 2019 року правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, хоча належном чином був повідомлений про день і час розгляду справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, за наявності її належного повідомлення в матеріалах справи та якщо на момент розгляду справи від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, то суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1 нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративні правопорушення за ст. 41 ч. 3 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучизасобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 3 ст. 41 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № ВЛ793/1645/НП/ВП/АВПТ від 20 вересня 2019 року, актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ВЛ793/1645/НП/ВП/АВПТ від 20.09.2019 року, який на даний час не оспорюється та не скасований.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 41 ч. 3 КУпАП.

Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, що відсутні тяжкі наслідки, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності вперше, ступінь її вини, майновий стан, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважає за можливе застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 40, 40-1, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч. 3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок за наступними реквізитами: стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банк отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA6026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська