Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/285/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., при секретарі Рябко А.Ю., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника-адвоката Прибори І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника-адвоката Прибори І.І., який діє інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2019 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, працюючого у ВД «Груп»,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 16.03.2019 року о 02.20 год. по вул. Верхня Пермська, 21 в м. Кропивницькому керував автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, млява мова, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 16 березня 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапортом, а також відеозаписами події.

У апеляційній скарзі захисник-адвокат Прибора І.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, постанову судді районного суду скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи.

Зокрема, зазначає про порушення права на захист та справедливий суд, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, які на думку захисника свідчать про те, що ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не керував, а оформлення працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 протоколу за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було явно незаконним.

Крім того, зазначає про незаконність та протиправність дій працівників патрульної поліції при оформленні протоколу, грубе порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а тому на думку захисника він є неналежним доказом по справі про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у лікаря нарколога, а навпаки вказував, що він погоджується на проходження медичного огляду на стан сп`яніння лише у медичному закладі, але після повідомлення про конкретну причину зупинення поліцейським транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Крім того, захисник вказує про те, що копію постанови отримав лише 04.07.2019 року, а тому пропустив строк на апеляційне оскарження з незалежних від нього, об`єктивних причин, який просить йому поновити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Прибора І.І., апеляційну скаргу підтримали повністю та просили суд її задовольнити.

З`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду вважаю, що апеляційна скарга захисника-адвоката Прибори І.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів,постанова винесена 14 червня 2019 року, 20 червня 2019 року захисник-адвокат Прибора І.І, звернувся до суду з заявою про видачу копії постанови, але отримав лише 04.07.2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах розпискою (а.с.43-44)

Таким чином, права ОСОБА_1 ( ст.285 КУпАП ) порушені, строки на апеляційне оскарження постанови суду від 14 червня 2019 року пропущені захисником з незалежних від нього, об`єктивних причин.

Тому, строк на апеляційне оскарження постанови районного суду від 14 червня 2019 року, для забезпечення права ОСОБА_1 на захист та справедливий суд слід поновити.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; а так само і відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленному порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого Сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцію (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в МЮ України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якій в розділі IX викладені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку, факт того, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі, підтверджується, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 341360 від 16.03.2019 року (а.с.1), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які письмово підтвердили факт того, що ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та від проходження огляду в медичному закладі у встановленому законом порядку (а.с.4), рапортом інспектора-чергового Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області (а.с. 6), відеозаписом, з якого вбачається, що 16.03.2019 р. о 02.02 год. ОСОБА_1 зупинений працівниками поліції відповідно до п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію». Поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, однак, від проходження медичного огляду за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я у встановлений законом порядок останній відмовився в присутності двох свідків (а.с.7).

Як пояснив сам ОСОБА_1 , під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, він 16 березня 2019 року, знаходився у відрядженні у м. Кропивницькому, приблизно о 02.20 год. приїхав до кафе «Куба» забрати двох знайомих жінок, по дорозі до дому заїхали на АЗС випити кави, після чого їх зупинили працівники поліції, не вказавши причину.

На запитання суду, ОСОБА_1 факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі не оспорює, виправдовуючись тим, що працівники поліції його безпричинно зупинили, а він у свою чергу наполягав на проведенні огляду саме у медичному закладі.

Більш того на відео чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 у процесі спілкування з працівниками поліції проявляє явні ознаки алкогольного сп`яніння, поводить себе неадекватно, у деяких випадках навіть агресивно, хитається на ногах, млява мова, після пояснення причин зупинки, на неодноразову та наполегливу пропозицію працівників поліції, від продуття алкотесту, з суб`єктивних, надуманих причин, категорично відмовляється.

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 . - адвоката Прибори І.І. про незаконність притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутність у матеріалах справи достовірних доказів та необґрунтованість судового рішення, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, під час перегляду справи судом апеляційної інтонації, а тому законні підстави для скасування постанови судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2019 року стосовно ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст. 245, 251,252, 280, 283, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Приборі І.І., який діє інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Прибори І.І., який діє інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов