Справа№464/1817/19
пр.№ 3/464/880/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Тімченко О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Паленги Н.М., потерпілої ОСОБА_2 та її захисника адвоката Кобрин Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , працює водієм ТзОВ «Інтерпост»,

за ст.124 КУАП,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 12 березня 2019 року о 21.35 год. на вул.Шевченка, 107 в м.Львові, керуючи автобусом «БАЗ» номерний знак НОМЕР_2 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Автомобілі отримали технічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 (б, д), 10.1 ПДР України.

При розгляді справи у суді особа, яка притягається до відповідальності, свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що Правила дорожнього руху України не порушував. Рухався автобусом «БАЗ» у правій смузі руху та відчув удав в ліву сторону автобуса. ДТП відбулась з вини потерпілої, яка не переконалась в безпеці та перестроїлась з лівої у праву смугу; рухався зі швидкістю 20-30 км/год.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вчинення ним адміністративного правопорушення стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУАП, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 212770 від 21 березня 2019 року що відповідає вимогам ст.256 КУАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;

-схемою місця ДТП, зокрема розташуванням транспортних засобів після ДТП і локалізацією їх технічних пошкоджень;

-поясненнями у суді потерпілої ОСОБА_2 - учасника ДТП, попередженої про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України (підстав недовіряти їй не встановлено) щодо обставин вчинення ДТП з вини ОСОБА_1 Показала, що керувала автомобілем «Тойота» та здійснювала маневр перестроювання з лівої на праву смугу. Автобус стояв та раптово розпочав рух, здійснивши на неї наїзд. У момент удару вона здійснювала маневр повороту. На розгляді Залізничного районного суду м.Львова відносно неї по даній пригоді також перебуває справа за ст.124 КУАП;

- показаннями у суді свідка ОСОБА_3 , пасажира автомобіля «Тойота», про те, що автобус стояв прямо, вони повертали зліва на право, в результаті чого останній здійснив наїзд на їх автомобіль;

- показаннями у суді свідка ОСОБА_4 , пасажира автомобіля «Тойота», про те, що хотіли зупинитись перед маршруткою на зупинці та при закінченні руху відчули удар. В автомобіль «Тойота» врізався автобус;

- висновком судової автотехнічної експертизи № 2743, проведеним на підставі постанови судді від 22 травня 2019 року та складеним 09 липня 2019 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, яким встановлено невідповідність дій водія автобуса «БАЗ» ОСОБА_1 вимогам п.п.1.5, 2.3 д, 10.1, 17.5 ПДР України.

Також у суді свідок ОСОБА_5 , пасажир автобуса «БАЗ», показав, що він приймав гроші від пасажирів і давав здачу. Коли автобус проїхав приблизно 5 м, відбулась ДТП з вини потерпілої. «Тойота» зіткнулась з автобусом, бо перестроювалась з лівої та праву смугу, в`їхавши в автобус. Свідок ОСОБА_6 , пасажир автобуса «БАЗ», у суді показала, показала, що останньою зайшла в автобус. За проїзд оплату прийняв пасажир. Автобус рухався прямо, а автомобіль «Тойота» перелаштувався у справу сторону , в`їхавши в автобус.

Суд критично оцінює показання вказаних свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в частині, що відсутності вини ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, оскільки такі не містять змістової інформації щодо механізму ДТП та протирічать іншим наведеним доказам у справі, які об`єктивно узгоджуються між собою.

Щодо наявності вини потерпілої ОСОБА_2 у вчинені ДТП, то така не встановлюється та не підлягає доказуванню у даній справи, оскільки розгляд такої проводиться в межах протоколу про адміністративне правопорушення тільки відносно ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного зібрані у справі докази є належними та допустимими, послідовними, які узгоджуються між собою, підстав сумніватися в їх достатності та достовірності немає. Вказані докази підтверджують вину ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього України та вчиненні правопорушення, його дії за його дії вірно кваліфіковані за ст.124 КУАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Невизнання порушником своєї вини жодним чином не підтверджене, спростовується вищенаведеним і розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУАП, відсутні.

Згідно із ст.38 КУАП в справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

За умовами ст.247 п.7 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУАП. Отже за даною нормою закону закінчення строків накладення адміністративного стягнення є підставою, що виключає провадження у справі.

З урахуванням закінчення на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення за вчинене правопорушення провадження по такій слід закрити.

Керуючись ст.ст.38, 221, 247 п.7, 283, 284 КУАП,

постановив:

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі ст.38 КУАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Тімченко