Провадження № 33/4823/416/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П.,

з участю адвоката Слєпченка С.А.,

особи, яка подала

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2019 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. і позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..

Місцевим судом ОСОБА_1 визнано винуватим у порушенні підпункту "а" пункту 2.9. Правил дорожнього руху, яке виразилося у керуванні ним в стані алкогольного сп`яніння автомашиною Opel Vektra, державний номерний знак НОМЕР_1 , 01 жовтня 2019 року, о 02 год. 47 хв., по просп. Миру,141, у м. Чернігові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі. Винуватим себе не визнає, оскільки він не рухався на автомашині і, окрім того, в матеріалах справи відсутні докази цього. Вказує, що разом зі своїм товаришем, ОСОБА_2 сиділи в його авто і пили пиво. Він випив лише пляшку пива. Позаду них зупинилося авто поліції, вийшли поліцейські, підійшли до водійської двері та спитали, чому вони порушують Правила дорожнього руху, а саме зупинили авто менше 15 метрів від автобусної зупинки. Він вийшов з авто і почав пояснювати вищевказані обставини, та те, що він вже хвилин 15-20 не рухається. Його ніхто не слухав, під психологічним примусом він погодився проїхати з поліцією до лікаря-нарколога. При огляді його на стан сп`яніння, особа, яка його оглядала, не зробила контрольного забору повітря. Дув він два рази. Спочатку результат 0,32 проміле, а другий 0,2. Забір повітря не робився жодного разу.

Із матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 та його адвоката, доводів апеляційної скарги вбачається, що вона не обґрунтована.

Допитаний апеляційним судом в якості свідка працівник поліції ОСОБА_3 пояснив, що в ніч на 01 жовтня 2019 року перебував на патрулюванні у складі екіпажу патрульної автомашини поліції. На перехресті пр. Миру вул. Козацька, вул. Героїв Чорнобиля, рухаючись в напрямку заводу Автозапчастин, вони зупинилися на червоне світло світлофора. В попутному з ними напрямку стояла автомашина, як потім виявилося під керуванням ОСОБА_1 , в якій не освітлювався задній номерний знак. На зелене світло ОСОБА_1 продовжив рух але за перехрестям був ним зупинений. При розмові зі ОСОБА_1 з`ясувалося, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, тому з його згоди був доставлений до лікаря на освідування, після якого було оформлено матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у попередньому засіданні пояснював апеляційному суду, що дійсно зупинився 01 жовтня 2019 року, близько 02 год. 47 хв., по АДРЕСА_2 , бо поблизу його товариш винаймав квартиру. В машині вони з товаришем пили пиво. Потім під`їхали поліцейські, запропонували переїхати в інше місце, після чого відвезли на освідування до лікаря та склали протокол. Сам він після вживання пива їхати не планував, а мав намір викликати «тверезого водія».

Після пояснень свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_1 пояснив, що він зупинив автомашину в районі ринку, розташованого на вказаному перехресті проспекту та вулиць, а його товариш винаймав квартиру за 11-ю школою.

Коли ОСОБА_3 на такі пояснення ОСОБА_1 заявив, що там зупинка взагалі заборонена, останній уточнив, що включив аварійну сигналізацію.

Такі суперечливі пояснення ОСОБА_1 , які він міняв в апеляційному суді у залежності від ходу судового засідання, слід розцінювати як намагання уникнути відповідальності.

Безпідставні і посилання на неправильність медичного освідування на предмет сп`яніння, бо факт вживання пива ОСОБА_1 не заперечував.

Таким чином порушень законодавства, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної постанови, у справі не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяІ. П. Баглай