ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2019 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 не працюючого, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 , 23.10.2019 о 10 год. 58 хв. на трасі М19 по 472 км м. Кіцмань, керуючи транспортним засобом Volkswagen golf ДНЗ (РL) RP НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, не чітка мова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з постановою суду першої інстанції не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушенням, а тому є всі підстави для її оскарження з подальшим прийняттям апеляційним судом рішення про її скасування та закриття провадження у справі.

Зазначає, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а також відмови від

ЄУНСП 718/3024/19 Головуючий у І інстанції: Мізюк В.М.

Провадження №33/822/670/19 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

проходження медичного огляду немає, а вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який також складений з грубим порушенням КУпАП та інструкції.

Стверджує, що не відмовлявся від проходження медичного огляду, але з фізіологічного здоров`я не зміг здати на той момент зразки сечі для дослідження і просив взяти аналіз крові або змиви з ротової порожнини.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати, як незаконну та прийняти рішення про закриття провадження щодо нього за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вислухавши його пояснення, який просив скасувати постанову районного суду й закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до глави ІІ п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вважаю, що він складений правильно та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З досліджених апеляційним судом матеріалів встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, а саме протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що останній порушив вимоги п.2.5 ПДР України, в якому зазначено, що 23.10.2019 року о 10 год. 58 хв. на трасі М19 по 472 км м. Кіцмань, керуючи транспортним засобом Volkswagen golf ДНЗ (РL) RP НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, не чітка мова, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом встановлено, що перш, ніж скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, останнього 23.10.2019 року о 11 год. 30 хв. було направлено на огляд до Кіцманської ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи будь якого іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.3).

Згідно висновку №423, складеного о 11 год. 30 хв. 23.10.2019 року Кіцманською ЦРЛ, лікарем ОСОБА_2 , щодо результатів медичного огляду з метою виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння в ОСОБА_1 , вбачається, що останній від обстеження відмовився. Вказаний висновок ОСОБА_1 підписав, а також підписала лікар ОСОБА_2 та затвердила своєю печаткою (а.с.4).

Факт такої відмови, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, підтверджується не лише протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №130514 від 23 жовтня 2019 року (а.с.1), який було складено о 12 год. 18 хв. в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджено їх підписами, а також відібраними до протоколу поясненнями зазначених свідків (а.с.6,7).

Слід зазначити, що ОСОБА_1 було надано можливість надати власні пояснення щодо виниклої ситуації, однак він в силу ст. 63 Конституції України відмовився, як вбачається з аркушу 5 матеріалів справи.

Крім того, відеозаписом бодікамер поліцейських також зафіксовано, як ОСОБА_1 було доставлено до Кіцманської ЦРЛ, де останньому було надано можливість надати біологічну речовину, однак це не виявилося для нього можливим.

Так, в матеріалах справи наявний висновок КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 жовтня 2019 року за №1511 виданої лікарем ОСОБА_5 , в якому зазначено, що в ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено (а.с.16).

Однак, даний висновок було складено о 15 год. 30 хв., без визначення яким саме способом було здійснено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, крім того із значним спливом часу в період якого можна здійснити такий огляд, відповідно до глави ІІ п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Твердження ОСОБА_1 , що працівниками поліції не встановлено факту перебування ним в стані сп`яніння не заслуговують на увагу, так як у провину останньому ставиться не керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівника поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що підстав не довіряти наявним в матеріалах справи доказам немає, так як і поясненням свідків, оскільки свідки є випадковими та не зацікавлені в результаті розгляду справи.

Отже, приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Будь - яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи наведене, вважаю, що доводи апелянта не ґрунтуються на законі, а тому не вбачаю підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття адміністративного провадження відносно ОСОБА_1 , як про те апелює останній.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська