Справа №461/5112/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2019 року суддя Галицького районного суду м.Львова Волоско І.Р., за участю представника Львівської митниці ДФС Дунаса М.О., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Патько Н.Я. , розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника УПМП та МВ - начальника ВІАР та ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який працює - ФОП « ОСОБА_3 », АДРЕСА_1 , закордонний паспорт № НОМЕР_1 , виданий 10.01.2017 року, орган, що видав 4601,запис №199, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про порушення митних правил №1457/20900/19 від 29.03.2019 року, 27.03.2019 року біля 06.00 год водій фірми перевізника ФОП « ОСОБА_3 » ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 , який прямував на в`їзд в Україну транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_3/ НОМЕР_2 під час проходження митного контролю на митному посту «Мостиська» МАПП «Шегині-Медика» Львівської митниці ДФС надав диспетчеру митниці для реєстрації та проходження митного контролю товаросупровідні документи, а саме: CMR № OND0369 від 26.03.2019 року, Invoice № ЕХТ19/03/0007 від 26.03.2019 року, контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії НОМЕР_4 та експортну польську декларацію типу EX D №19PL402010Е0345122 від 26.03.2019 року, відповідно до яких переміщується товар - «Покрівельні матеріали бітумні на основі целюлози з модифікаторами..», в кількості 3000 штук, що розміщені на 20 палетах, загальною вагою 19800 кг., вартістю 41400 злотих РП, торгівельної марки «Onduline», виробник «Onduline Polska SP».

Даний товар згідно з попереднім повідомленням ЕЕ № 100000/2019/819418 від 08.03.2013 року відправлений компанією «ONDULINE POLSKA SP.Z O.O.» (WOJSKA POLSKIEGO 3, 39-300 MIELEC, Республіка Польща) на адресу одержувача товару ТОВ "Ондулін Будівельні Матеріали" (04071, м.Київ, вул. Ярославська, буд. 5/2, корп. В).

Під час здійснення митного оформлення зазначеного вантажу спрацювала система аналізу ризиків (АСАУР). В ході проведення митного огляду переміщуваного товару у вантажному відсіку напівпричепа, р.н. НОМЕР_2 , на якому було накладено митне забезпечення, а саме пломбу митних органів РП № UC E368, було виявлено невідповідність даних вказаних в товаросупровідних документах та ЕЕ № 100000/2019/819418 від 08.03.2013 року фактичним відомостям в частині найменування та кількості товарів, а саме виявлено гальмівні диски до автомобілів в асортименті та підшипники, які не зазначені в товаросупровідних документах, загальною вагою 2535,8 кг, (оцінка буде проведена додатково), що знаходились на чотирьох палетах, до однієї з яких був прикріплений Packing LIST NR 5544/H/2018 від 06.12.2018 року (Див. Акт від 27.03.2019 року).

Згідно з CMR № OND0369 від 26.03.2019 року водієм фірми-перевізника ФОП « ОСОБА_3 » ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 не було внесено відповідного запису.

Таким чином, водій фірми перевізника ФОП « ОСОБА_3 » ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_3 вчинив дії, спрямовані на переміщення та митного оформлення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування, кількості та вартості товарів.

У судовому засіданні представник Львівської митниці ДФС Дунас М.О. просив суд визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного право опушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки у матеріалах справи є достатні докази, що підтверджують наявність у його діях складу вказаного вище правопорушення.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Патько Н.Я. у судовому засіданні надала пояснення про те, що у діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України, зокрема такий його елемент, як умисел на вчинення, адже товар був завантажений, опломбований та оформлений у митному відношенні країни-відправника вантажу. При цьому участі у завантаженні товару ОСОБА_3 не брав. Товаро-супровідні документи, які в подальшому подав для оформлення митним органам України ОСОБА_3 отримав від відправника товару.

Заслухавши пояснення представника ЛМ ДФС, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 483 МК України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості

Аналіз статті 483 МК України дає підстави вважати, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, передбачає наявність прямого умислу особи на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування, кількості та вартості товарів, однак ні протоколом про порушення митних правил № 3432/20900/17 від 14.07.2017 року, ні будь-якими іншими доказами не підтверджується, що ОСОБА_4 було відомо про імовірну незаконність сертифікатів про походження товарів.

Статею 19 Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП від 14.11.1975 року, яка набрала чинності для України 11.10.1994 р. визначено, що митні органи країни відправлення повинні вживати необхідних заходів для того, щоб упевнитися в точності вантажного маніфесту, і для накладення митних печаток і пломб або для контролю митних печаток і пломб, накладених під відповідальність згаданих митних органів належним чином уповноваженими особами.

Судом встановлено, що товар був завантажений, опломбований та оформлений у митному відношенні країни-відправника вантажу. При цьому участі у завантаженні товару ОСОБА_3 не брав. Товаросупровідні документи, які в подальшому ОСОБА_3 подав для оформлення митним органам України останній отримав від відправника товару.

Крім того, поза увагою державного інспектора відділу оперативного реагування управління протидії правопорушенням Львівської митниці ДФС Залітача А.І. залишилися доводи ОСОБА_3 викладені у його письмових поясненнях (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 191 МК України передбачено, що перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Як зазначено у пункті 37 частини 1 статті 4 МК України, перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.

Відповідно до ч. 2 ст. 460 Митного кодексу України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (ст. 483 МК України), виключно у разі, якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_3 для здійснення митних формальностей, до органу фіскальної служби було подано товаросупровідні документи, які йому надані саме фірмою відправником.

Таким чином, перевізником транзитного товару були виконані вимоги ч. 2 ст. 460 Митного кодексу України та надані митному органу документи у відповідності до наявного у нього товару.

Відповідно до правової позицію Верховного Суду України, що для притягнення до відповідальності за порушення ст. 352 МК України(ст. 483 по МК України 2012 року) необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме що не можна розглядати як контрабанду дії особи, яка, здійснюючи транзитне перевезення товарів через територію України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України. Про це указано в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил «(Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 2008-р.).

Відповідно до положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що передбачене статтею 483 МК України передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно ст. 8 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів від 19.05.1956 року, до якого Україна приєдналась в серпні 2006 року, значиться, що приймаючи вантаж, перевізник перевіряє: a) вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць; b) зовнішній стан вантажу і його упаковки. Якщо перевізник не має достатньої можливості перевірити вірність записів, зазначених у підпункті a) пункту 1 цієї статті, він повинен зробити обгрунтовані застереження у вантажній накладній. Він повинен також мотивувати всі зроблені ним застереження щодо зовнішнього стану вантажу і його упаковки. Ці застереження не мають обов`язкової сили для відправника, якщо останній не погодився бути зобов`язаним ними і не зробив про це запис у вантажній накладній.

Крім того, у матеріалах справи відсутній висновок відповідної експертизи з застосуванням необхідного обладнання для встановлення факту підробки.

Також, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не встановлено відношення ОСОБА_3 до складання таких документів, як: CMR № OND0369 від 26.03.2019 року, Invoice № ЕХТ19/03/0007 від 26.03.2019 року, контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії НОМЕР_4 та експортну польську декларацію типу EX D №19PL402010Е0345122 від 26.03.2019 року.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_3 умислу на порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки товар був завантажений, запакований та опломбований відправником і тому справа по факту вчинення адміністративного правопорушення в подібних випадках закривається.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Керуючись ст. 247 КУпАП, ст.ст. 198, 222, 335, 483, 528 МК України, суддя

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 1457/20900/19 від 29.03.2019 року товар - 218 шт. Гальмівні диски до автомобілів в асортименті; 7937 шт. підшипники в асортименті повернути ОСОБА_3 .

Постанова може бути оскаржена 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.Р. Волоско