ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою в.о. начальника Чернівецької митниці ДФС Педосенка І. на постанову районного суду м. Чернівців від 23.07.2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 23 липня 2019 року провадження про адміністративне правопорушення за ст.483 ч.1 МК України щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу порушення митних правил.

Згідно протоколу про порушення митних правил від 23.06.2019 року та постанови суду, 23.06.2019 року о 01.08 год. на територію пункту пропуску «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці ДФС заїхав автомобіль марки «Меrsedes-Benz 111 CDI» державний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. України ОСОБА_1 , який прямував з Румунії до України в приватних справах та до митного контролю надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору». Згідно рішення митного органу даний транспортний засіб та громадянин були виведені із «зеленого коридору» в «червоний коридор».

Під час здійснення догляду салону вищевказаного автомобіля було виявлено не заявлені та не пред`явлені під час митних формальностей, приховані від митного контролю 18 шт. шортів джинсових, які знаходилися всередині трьох подушок, що були розміщені на пасажирських сидіннях. Доступ став можливим після відкривання застібок подушок та виймання шортів.

На цю постанову суду в.о. начальника Чернівецької митниці ДФС України Педосенко І. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати

ЄУНСС 725/3979/19 справа №33/822/448/19 головуючий у1інстанції Стоцька Л.

оскаржуване рішення та постановити нову постанову, якою прийняти рішення щодо ОСОБА_1 згідно санкції, передбаченої ч.1 ст.483 МК України.

На обґрунтування своїх вимог апелянт посилався на обставини, що викладені в протоколі про порушення митних правил та які встановлені судом.

При цьому також обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно п.18 п.1 ст.196 Податкового кодексу України «ввезення на митну територію України фізичними особами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі товарів (крім підакцизних товарів та особистих речей), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України фізичною особою, яка була відсутня в Україні більше ніж 24 години та яка в`їжджає в Україну не частіше одного разу протягом 72 годин, а згідно інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС ДСМУ, даний громадянин прослідував на виїзд з території України 22.06.2019 року, отже, перебував за межами України менше ніж 24 години.

Представник Чернівецької митниці ДФС України та ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Перевіривши матеріали провадження, вважаю, що апеляційні вимоги є необґрунтовані і в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини справи, що встановлені судом першої інстанції, в цій постанові не наводяться докази на підтвердження тих фактичних обставин, які ніким не оспорено.

Що стосується вимог апелянта про необхідність скасування оскаржуваної постанови та притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.483 ч.1 МК України, вважаю, що вони є безпідставні і задоволенню не підлягають.

Так, в ч.1 ст.7 МК України зазначено, що встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Згідно ч.3 ст.7 МК України, засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митна територія та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, саме Митний кодекс України є спеціальним законодавчим актом, яким врегульовано процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

В ст.374 ч.1 МК України зазначено, що товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Згідно ч.2 ст.374 МК України, норма частини першої цієї статті застосовується у разі, якщо особа, яка ввозить товари на митну територію України, в`їжджає в Україну не частіше одного разу протягом однієї доби. З метою забезпечення дотримання цієї умови посадові особи органів охорони державного кордону, які здійснюють паспортний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України, безпосередньо в процесі здійснення такого контролю інформують посадових осіб органів доходів і зборів про громадян, які в`їжджають в Україну частіше одного разу протягом однієї доби. У разі якщо товари в обсягах, що не перевищують обмежень, встановлених у частині першій цієї статті, ввозяться на митну територію України особою, яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби, такі товари підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Аналіз цієї норми дає право стверджувати, що у разі, якщо особа протягом доби в`їжджає в Україну не частіше одного разу протягом однієї доби, вона має право ввозити без письмового декларування товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг.

Висновок суду першої інстанції про те, що у випадку наявності неоднозначного правового регулювання правовідносин (колізії правових норм), діє правило про пріоритет норми з найбільш сприятливим для особи тлумаченням, та що тому в даному випадку застосуванню підлягають саме норми Митного кодексу України, а не норми Податкового кодексу України, на що посилався апелянт в своїй скарзі, є правильним.

І оскільки не встановлено, що ОСОБА_1 на час інкримінування йому правопорушення 23.04.2019 року двічі протягом доби в`їзджав в Україну, в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст.483 ч.1 МК України.

Підстав для скасування оскаржуваної постанови суду немає, а тому в задоволенні поданої апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 374 МК України, ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги в.о. начальника Чернівецької митниці ДФС України Педосенка І. відмовити, а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 23 липня 2019 року у справі про порушення митних правил за ст.483 ч.1 МК України щодо ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя