Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області Краснопольська Л.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Новоархангельського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП ,

В С Т А Н О В И Л А :

27.06.2019 року близько 01:20 год. в с. Покровка Новоархангельського району Кіровоградської області по вул. Центральній гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка невідповідна обстановці. Від проходження медичного огляду, у встановленому законом порядку, для встановлення наявності алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Викладене підтверджується протоколам про адміністративне правопорушення від 27.06.2019 року серії ОБ №09864, поясненнями свідків. Протокол про адміністративне правопорушення складений згідно вимог закону, тому піддавати сумніву його зміст підстав немає.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про отримання повістки, про причини неявки суд не повідомив. Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що ч. 1 ст. 130 КУпАП не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП).

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, знайшли своє підтвердження на підставі наявних в матеріалах справи й досліджених судом доказів. Вина у вчиненні правопорушені, за які він притягується до адміністративної відповідальності, повністю доведена.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи вважаю, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність правопорушника та обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення враховую дані про особу правопорушника, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його скоєння, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, а тому, з метою в подальшому припинення скоєння правопорушень останнім, ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, саме таке стягнення, враховуючи викладені вище обставини, буде достатньою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Також враховуючи те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення документи на право керування транспортним засобом не вилучались та жодним чином не зазначені, не встановлено, чи отримував правопорушник документи, що надають йому право керування транспортними засобами, тому неможливо призначити додаткове обов`язкове покарання, а саме позбавлення права керування транспортним засобом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Згідно вимог п.5 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 130, 221, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави без позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду особою, щодо якої її винесено, потерпілим, опротестована прокурором протягом десяти днів з дня її винесення, але оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно

Суддя Краснопольська Л.П.