Номер провадження 3/754/1955/19
Справа №754/6719/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2019 року суддя Деснянського районного суду м.Києва Зотько Т. А., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.185 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 , 28.04.2019 року о 00 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. На законні вимоги працівників поліції надати документи на автомобіль та посвідчення водія, не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу працівників поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 за викликом суду 24.07.2019 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином про що свідчать письмові матеріали. Клопотань, щодо поважності причин неявки до суду чи щодо відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, а також іншими доказами.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При визначенні міри адміністративного стягнення, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставини, що пом`якшує відповідальність.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, яка повністю доведена матеріалами справи, та за наведених вище обставин підтверджується також і сукупністю інших, досліджених в судовому засіданні, доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема відео з портативних відео реєстраторів працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вищевказаного адміністративного правопорушення 28.04.2019 р. Також, під час перегляду цього відео не встановлено ознак неетичної поведінки поліцейських по відношенню до водія, саме який і провокував конфлікт.

Отже, працівники поліції обґрунтовано зупинили транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , а їх вимога до водія надати документи на автомобіль та посвідчення водія - є законною. Сумніви водія з цього приводу не мають правового значення, оскільки можуть бути реалізовані шляхом оскарження дій поліції у встановлений законом спосіб, а не шляхом суперечки з поліцейськими.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, що виразилася у відмові водія на неоднократну законну вимогу працівників поліції, надати документи на автомобіль та посвідчення водія, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП України.

З огляду на обставини справи, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян (170 грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: