Справа № 307/351/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16.08.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

постановою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

Згідно постанови, 28 січня 2019 року о 20-ій годині на автодорозі між населеними пунктами Тячів - Буштино, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyndai Pany», р. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) і скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв`язку з неповнотою судового розгляду. Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги надані ним пояснення про те, що: він не керував автомобілем у зазначені в протоколі час та місці, а лише сидів у ньому, так як на вулиці було холодно, і при цьому, двигун в автомобілі не був увімкнутий; працівники поліції примусили його пройти огляд на стан сп`яніння; підписи в протоколі та висновку тестування на стан сп`яніння не його; працівники поліції не проводили тестування на предмет вживання спиртного на місці зупинки, доставили на освідчення до лікарні, де йому надали «Драгер», і при цьому, лікар його не оглядав і не освідчував, а свідків не було; працівники поліції не роз`яснювали йому права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, і пояснень в нього не відбирали. Разом із тим, зазначає, що під час розгляду справи суд першої інстанції не викликав і не допитав зазначених у протоколі свідків та працівників поліції, не встановив чи він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння чи стояв на узбіччі, а також безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про виклик до суду та допит у якості свідка - гр. ОСОБА_2 .. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059743, 28 січня 2019 року о 20-ій годині на автодорозі між населеними пунктами Тячів - Буштино, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyndai Pany», р. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним за допомогою спеціального технічного засобу «Drager» оглядом, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, що тягне настання адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи; від будь-яких пояснень ОСОБА_1 відмовився (а. с. 1).

З доданої до протоколу роздруківки тестування на алкоголь убачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився інспектором Коршинським Б. Б. за допомогою приладу Drager Alkotest 6810» у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , - результат огляду - 2,16 проміле, з яким ОСОБА_5 погодився, підтвердивши це своїм підписом (а. с. 2).

З письмових пояснень громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вбачається, що 28.01.2019 приблизно о 21-й годині в їх присутності ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», у результаті якого в ОСОБА_1 виявлено 2,16 % алкоголю (а. с. 5-6).

З рапорту інспектора Коршинського Б. Б. вбачається, що під час чергування в добовому наряді ним спільно з працівником поліції ОСОБА_6 було зупинено транспортний засіб марки «Hyndai Pany», р. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .. Під час перевірки документів у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, останньому було запропоновано пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. В результаті проведеного огляду в ОСОБА_1 встановлено 2,16 % алкоголю. Транспортний засіб було постановлено на узбіччя проїзної частини дороги, а водія відсторонено від керування, і останній усно зобов`язався забрати автомобіль після повного витверезення (а. с. 7).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Коршинський Б. Б . був упереджений при проведенні огляду та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що він зацікавлений у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би давали підстави вважати, що у свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були підстави для обмови ОСОБА_1 у перебуванні в стані алкогольного сп`янінні, та про їх зацікавленість у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано до апеляційної скарги.

Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», підписання ним протоколу та інших документів, що містяться у справі, зокрема, роздруківки тестування, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що: він не керував автомобілем у зазначені в протоколі час та місці, а лише сидів у ньому, так як на вулиці було холодно, і при цьому, двигун в автомобілі не був увімкнутий; працівники поліції примусили його пройти огляд на стан сп`яніння; підписи в протоколі та висновку тестування на стан сп`яніння не його; працівники поліції не проводили тестування на місці зупинки, а надали йому «Драгер» в лікарні, і при цьому, лікар його не оглядав і не освідчував, а свідків не було; працівники поліції не роз`яснювали йому права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, і пояснень в нього не відбирали, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, спростовані наявними в матеріалах справи й вищенаведеними доказами, порушень при збиранні яких апеляційним судом не встановлено. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що в апеляційній скарзі не вказується й до неї не додано будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 звертався у відповідні правоохоронні органи із заявами про факти застування щодо нього незаконних методів, які призвели до примусового проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, підписання протоколу та інших документів, чи про підробку його підпису, тощо. При цьому, апеляційний суд також враховує і те, що наявними в протоколі підписами ОСОБА_1 підтвердив факт роз`яснення йому працівниками поліції прав при складанні протоколу, а наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 свідчать про те, що вказані свідки були присутні під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду справи суд першої інстанції не викликав і не допитав зазначених у протоколі свідків та працівників поліції, не встановив чи керував ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння чи стояв на узбіччі, а також безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про виклик до суду та допит у якості свідка - гр. ОСОБА_2 , - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР і не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. При цьому, апеляційний суд враховує те, що: матеріалами справи достовірно встановлено факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а підстав для визнання письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 недопустимими доказами не встановлено; будь-які факти про те, що ОСОБА_1 заявляв в ході судового розгляду клопотання про виклик свідків у матеріалах справи відсутні, і при цьому, копії таких клопотань не додано й до апеляційної скарги. Разом із тим, при оцінці вказаних доводів апеляційний суд враховує і те, що в матеріалах справи відсутні й будь-які дані, які б достовірно підтверджували те, що гр. ОСОБА_2 був очевидцем даної події.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга - без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і, не з`явившись на розгляд справи без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_8 позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду обґрунтовані клопотання, у тому числі й про виклик свідків, та надати які-небудь докази у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан