Провадження №: 3/752/5038/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.06.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Колдіна О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту державної таємниці та ліцензування Служби Безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності за п.6 ч.1 ст. 2122 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Біробіджан Хабаровського краю, РФ, т.в.о.завідчувача режимно-секретного відділу Інституту програмних систем Національної академії наук України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

18.04.2019 р. посадовими особами Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування СБУ під час проведення спеціальної експертизи щодо наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею в Інституті програмних систем НАН України, встановлено, що запроваджена в Інтитуті система охорони державної таємниці не дозволяє керівнику та РСО здійснювати дієвий контроль за станом охорони державної таємниці, про що свідчать виявлені порушення вимог режиму секретності. в тому числі загрози витоку серкетної інформації, зокрема: ОСОБА_1 порушено вимоги режиму секретності, не виконано основні завдання, визначені абз. 8 (пп. "а", "в") ст. 21, 27, 28 Закону, пп. 88, 96, 116 Порядку, внаслідок чого голвним конструктором НДВ «Автоматизованих систем організційного управління» №23 Інститутут ОСОБА_2 у період з 08.06.2017 р. по теперішній час без наявності допуску до державної таємниці виконаються секретні роботи з найвищим ступенем секретності «Таємно». Зокрема, відповідно до даних у картках форми 6 про наданн допуску та доступу до державної таємниці у вказаної особидопуск до державної таємниці закінчився 07.06.2017 та повторно не видавався;

- в порушення п.38 Порядку за нявності договору на доставку секретнолї кореспонденції протягом 2018 року співробітниками РСО здійснювалась доставка матеріальних носіїв секретної інформації з грифом «Таємно» до Державного підприємства спеціального зв`язку без розроблення відповідних маршрутів доставки секретної кореспонденцції;

- ОСОБА_1 не розроблено акти знищення МНСІ, які підлягають вивезенню до місце евакуації або не здаються на архівне зберігання та описи МНСІ, що вивозяться в місця евакуації в разі реальної загрози їх захоплення - інструкція на випадок виникнення надзвичайної ситуації (пожежі, стихійного лиха, спрацювання сигналізації тощо) інв та перебування у режимних приміще зонах, територіях) не передбачає порядку доступу та перебування у режимних приміщеннях (зонах територіях) представників аварійних та рятувальнихз служб;

- кількість посад працівників, що включені до номенклатури і працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та на,і доступу ДО державної таємниці не є мінімально необхідною для забезпечення роботи Інституту із секретною інформаціє виконання завдань з охорони державної таємниці. Комісії СБ України не надано документального підтвердження щодо роботи праціві Інституту, які займають номенклатурні посади передбачені пп. З, 7, 8, 1( 15, 20, 21 протягом 2012-2019 років з відомостями, що становлять державну таємницю;

- після закінчення року в номенклатурі секретних справ на 2018 рік не зазначено кількість заведених справ постійно тимчасового зберігання та перехідних на наступний рік справ;

- у пояснювальній записці до розділу V звіту Інституту про стан забезпечення охорони державної таємниці за 2018 рік відсутня інформація щодо шифру дослдіно-конструкторської роботи «Інформаційно-аналітична система планування мобілізаційного розгортання Збройних Сил України».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за пп.6,7 ч.1 ст.2122 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надавши клопотання про визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного порушення в повному обсязі та слухання справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6,7 ч.1 ст.2122 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну таємницю», громадянин, який має чи мав допуск до державної таємниці і реально був обізнаний з державною таємницею у порядку, встановленому законодавством, може бути обмежений у праві виїзду на постійне проживання в іноземну державу до розсекречування відповідної інформації, але не більш ніж на п`ять років з часу скасування допуску до державної таємниці. Не обмежується виїзд на постійне проживання в держави, з якими Україна має угоди про взаємну охорону державних таємниць або інші міжнародні угоди, які передбачають такий виїзд. На громадянина також поширюються обмеження свободи інформаційної діяльності, що випливають з цього Закону.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікативних системах» умови обробки інформації в системі визначаються власником системи відповідно до договору з власником інформації, якщо інше не передбачено законодавством. Інформація, яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинна оброблятися в системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю. Підтвердження відповідності здійснюється за результатами державної експертизи в порядку, встановленому законодавством. Для створення комплексної системи захисту інформації, яка є власністю держави, або інформації з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, використовуються засоби захисту інформації, які мають сертифікат відповідності або позитивний експертний висновок за результатами державної експертизи у сфері технічного та/або криптографічного захисту інформації. Підтвердження відповідності та проведення державної експертизи цих засобів здійснюються в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п.6, 7 ч.1 ст. ст.2122 КпАП України, відповідальність громадян настає за порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці; провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею без дотримання в установленому порядку спецального дозволу, а також розміщення державних замовлень на виконання робіт, доведення мобілізаційних завдань, пов`язаних з державною таємницею, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах та організаціях, яким не надано спецального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 21.03.2019 р., під час проведення спеціальної експертизи щодо наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею в Інституті програмних систем НАН України, т.в.о.завідчувача режимно-секретного відділу якого є ОСОБА_1 , встановлено, що запроваджена в Інтитуті система охорони державної таємниці не дозволяє керівнику та РСО здійснювати дієвий контроль за станом охорони державної таємниці, про що свідчать виявлені порушення вимог режиму секретності. в тому числі загрози витоку серкетної інформації..

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, актом спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, випискою з наказу №19 від 31.03.2016 р., накзом №42 від 01.06.2012 р., розпискою про зобов`язання ОСОБА_3 , наказом №34 від 17.12.2014 р.

Враховуючи викладене та характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги дані про особу, відносно якої складено адміністративний протокол, яка має постійне місце проживання, її відношення до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись п.6,7 ч.1 ст. 2122 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6,7 ч.1 ст. 2122 КУпАП КпАП України, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чоттири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя: О.О. Колдіна