ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М., перевіривши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови суду, ОСОБА_1 04.06.2019 року о 16-35 год. в Центральному районі м. Маріуполя по пр. Металургів, біля будинку № 43, керував транспортним засобом - мопедом, без державного реєстраційного номера, у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Маріуполя», від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Драгер» відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 , того ж дня, 04.06.2019 року о 16-35 год. в Центральному районі м. Маріуполя по пр. Металургів, біля будинку № 43, керуючи транспортним засобом - мопедом, без державного реєстраційного номера, який приводиться до руху за допомогою електродвигуна, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем CHEVROLET AVEO SF, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , тим самим порушивши п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погодившись із судовим рішенням, 04 грудня 2019 року через місцевий суд правопорушником ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій апелянт вказує, що постанова є необґрунтованою та винесеною з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі,яка її подала, виходячи з наступного.

За змістом ст.289 КУпАП України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З протоколів про адміністративні правопорушення серії БД №170144 та, який складений 04.06.2019 року стосовно порушення ч.1 ст.130 КУпАП та серії БД №170309 від 04.06.2019 року стосовно порушення ст.124 КУпАП ОСОБА_1 , вбачається, що останньому були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і він під розпис був повідомлений, що 20 червня 2019 року справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися в Жовтневому районному суді м. Маріуполя.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній 20.06.2019 року у судовому засіданні при розгляді адміністративної справи стосовно нього (а.с. 25).

Між тим, останній був обізнаний наявність протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього, не був обмежений у конституційних правах, окрім того, на теперішній час на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися як про дату та час призначення до розгляду судової справи, так і про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

На підставі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Крім того, КУпАП встановлено, що строк на оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення відраховується не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення, а з моменту його винесення.

За правовим змістом зазначених норм, строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений апелянту тільки виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких, початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з пропуском встановленого законом строку на оскарження, оскільки ОСОБА_1 хоча і не був присутній в судовому засіданні 20.06.2019 року при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, однак був обізнаний про існування протоколів про адміністративні правопорушення стосовно нього заст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 04.12.2019 року, тобто з порушенням строку на апеляційне оскарження судового рішення, та за відсутності клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Таким чином, апеляційна ОСОБА_1 скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 , разом із доданими документами повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду І.М.Свіягіна