ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09 серпня 2019 рокуСправа №: 695/2288/19
Номер провадження 3/695/1270/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., за участю прокурора Потокі А.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №30/2019 ОСОБА_1 являючись депутатом Золотоніської міської ради Черкаської області, будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно даних 4 розділу «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» е-декларації за 2019 рік набув права власності на транспортний засіб «Chevrolet Captiva» 2018 року випуску, вартість якого становить на дату набуття 773 352 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2019 року, а тому в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону №1700-VII не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за вчинення якого передбачена відповідальність частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Прокурор під час розгляду матеріалів справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтримав у повному обсязі, наполягав на тому, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а також просив вважати датою виявлення правопорушення дату складення протоколу та притягнути винну особу до адміністративної відповідальності.

Захисник Штанька А.А., адвокат Сизько Д.Б. проти обставин викладених у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення заперечував у повному обсязі, вважав, що матеріалами справи не доведено наявність складу про адміністративне правопорушення та просив суд провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. ст.. 247 КУпАП.

Суддя заслухавши пояснення прокурора та захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважає, що справа про вказане адміністративне правопорушення підлягає до закриття із наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією" № 13 від 25 травня 1998 року роз`яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому, особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі, зокрема і питань, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП. Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено. Тому в разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі має бути закрито (п. 20 Постанови).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 11 зазначеного Закону до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

На підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року №1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство, до повноважень якого згідно з п. 8 ч.1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням НАЗК «Про затвердження Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» № 56 від 10.02.2017р. визначається механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Контроль щодо декларацій НАЗК здійснює відповідно до п.5 розд.1 зазначеного Рішення де зазначено, що контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурних підрозділів його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій, та автоматично за допомогою засобів програмного забезпечення інформаційно-телекомунікаційної системи проведення логічного та арифметичного контролю декларацій (далі ІТС ЛАК ЄДРДО).

Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через уповноважених осіб Національного агентства працівників структурних підрозділів його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій

Відповідно до п.4 (Розділ ІІ) зазначеного Рішення у випадку встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування відповідно до вимог Закону «Про запобігання корупції», Національне агентство письмово повідомляє про це суб`єкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства, в якому працює (здійснює діяльність) суб`єкт декларування, та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку.

Згідно з ч.2 ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей, Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції.

Крім того, згідно з п. 12, 12-1, ч.1 ст. 12 Закону «Про запобігання корупції» Національне агентство наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

З огляду на наведене, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності й повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Зазначена позиція відображена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року (справа № 814/886/17), та відповідно враховується судом на підставі норм ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Законом України «Про запобігання корупції» передбачено зобов`язання суб`єкта декларування подавати декларації (ст.45 Закону) та повідомлення про суттєву зміну у майновому стані (ч.2 ст.52 Закону).

З аналізу вищенаведених нормативних актів вбачається, що Національне агентство з питань запобігання корупції є також єдиним суб`єктом, що наділений правом перевірки подання суб`єктами декларування і повідомлень щодо змін у майновому стані.

Відповідно до Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України № 81 від 07.11.2015р. (Розділ IV), Департамент захисту економіки Національної поліції України уповноважений складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Однак, зазначеним Положенням та іншими нормативними актами України Департамент захисту економіки Національної поліції України не наділений повноваженнями щодо проведення перевірок направлених на виявлення фактів порушення антикорупційного законодавства.

Отже, Департамент захисту економіки Національної поліції України до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані суб`єктів декларування не відноситься.

Проте, матеріали даної адміністративної справи не містять даних про повідомлення Національного агентства щодо виявлення фактів, які мають ознаки правопорушення пов`язаного з корупцією відносно ОСОБА_1 ..

Більше того, матеріали справи взагалі не містять відомостей про те, на якій підставі та з чого саме оперуповноважений Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки в Національної поліції України, який склав протокол про адміністративне правопорушення, виявив факт несвоєчасності повідомлення про зміни в своєму майновому стані, оскільки такі зміни подаються у порядку визначеному чинним законодавством шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тим більше, що ОСОБА_1 подав 30.01.2019 року відповідне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 218188-Y15657 від 12.01.2019р., що укладений з Філія «Автоцентр на столичному» ПАТ «УКРАВТО», отримав у власність автомобіль «Chevrolet Captiva».

Окрім того, датою набуття права власності підтверджується ТСЦ 7145 обліковою карткою №225540614 від 16.01.2019 транспортного засобу, де в розділі «особливі відмітки» вказано договір №218188-Y15657 від 12.01.2019.

За таких умов, у суб`єкта декларування ОСОБА_1 виник обов`язок відповідно до ч.2 ст.52 Закону, у десятиденний строк після набуття права власності на транспортний засіб 12.01.2019р., а саме упродовж періоду часу з 12.01.2019р. по 23:59 год. 21.01.2019р. письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет, адже Законом передбачений термін у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.

Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно - телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані щодо набуття вищезазначеного транспортного засобу лише 30.01.2019р..

Отже відповідні органи державної влади, на яких законом покладено обовязко щодо виявлення т відповідних проступків в сфері протидії корупції були повідомленні про несвоєчасне подання декларації ще 30.01.2019 року.

Суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Положеннями ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1 листопада 1950 року, ратифікованою Україною, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23 рп/2010 тлумачення положень ч. 1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведене зворотнє.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому слід зауважити, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП, у даному випадку не є триваючим. У даному випадку подія адміністративного правопорушення є разовою і строк для накладення адміністративного стягнення має обраховуватись з дня його виявлення, як це передбачено ч.3 ст.38 КУпАП, а саме з дня оприлюднення нею інформації про суттєві зміни в майновому стані 30.01.2019 року.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже із приписів вказаної статті вбачається, що момент із якого починається відрахування строку притягнення особи до адміністративної відповідальності є саме момент виявлення правопорушення, а не момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, який в часі може не збігатись, що пов`язано із рядом дій спрямованих на необхідність перевірки обставин вчинення правопорушення та зібрання відповідних доказів.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка фактично фіксує закінчення стадії порушення справи про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є дата складання даного адміністративного протоколу працівниками УЗЕ в Черкаській області, тобто 20. 06.2019 року.

Однак із такою позицією суддя погодитися не може з підстав, які зазначені вище.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Вказані норми не містить положення про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення , наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення як норм чинного законодавства так і прав людини на справедливий суд, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визнання вини.

Таким чином, вина осіб, що притягується до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Враховуючи, що вказане правопорушення не є триваючим і у відповідності до вимог ст. 38 КУпАП закінчився строк накладення адміністративного стягнення, а тому ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, а справа підлягає до закриття.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Середа Л.В.