1Справа № 335/7595/19 3/335/1251/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., за участі прокурора Велєвої К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,захисника Сліпченка В.І., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальност ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Брянськ (РФ), громадянина України, працюючого завідуючим відділення інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» Запорізької міської ради, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшли адміністративні справи ПРО адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією за № 335/7595/19 (провадження №3/335/1251/2019), №335/7597/19 (провадження №3/335/1253/2019), №335/7598/19 (провадження№3/335/1254/2019), № 335/7599/19 (провадження № 3/335/1255/2019), №335/7600/19 (провадження №3/335/1256/2019), №335/7602/19 (провадження №3/335/1257/2019), №335/7603/19 (провадження№3/335/1258/2019), №335/7596/19 (провадження №3/335/1252/2019) відносно ОСОБА_1 за ч. ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП, які були об`єднані в одне провадження за номером №335/7595/19 на підставі ч.2 ст.36 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 354 від 02.07.2019 року у п. 1 примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. «а» п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 частини першої цієї статті.

Відповідно до Наказу комунальної установи «6-а міська клінічна лікарня» ЗМР №239 к від 07.11.2006 «Про прийом на роботу» ОСОБА_1 з 07.11.2006 прийнято на роботу, а саме на посаду завідувача відділення інтенсивної терапії вищевказаної комунальної установи.

Відповідно до п.1.1. Статуту КУ «6-а міська клінічна лікарня» - комунальна установа «6-а міська клінічна лікарня» створення рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2001 №162р.

Відповідно до п. 1.2 Статуту - засновником та власником Лікарні є Запорізька міська рада.

Таким чином, з урахуванням положень викладених в Статуті комунальної установи та з огляду на спосіб створення комунальної установи, Лікарня є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п.2.1. Посадової інструкції завідувача відділення інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога завідувач відділенням здійснює керівництво структурним підрозділом медичного закладу відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність підприємств, установ і організацій охорони здоров`я .

Відповідно до п.2.2. Посадової інструкції завідувач відділення організовує лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність підрозділу, співпрацює з іншими підрозділу закладу.

Відповідно до п. 2.12. Посадової Інструкції завідувач відділенням розробляє та затверджує графік роботи співробітників структурного підрозділу, здійснює належну розстановку, використання медичних кадрів і організовує їх працю.

Відповідно до п.3.4. та 3.6. Посадової Інструкції завідувач відділення має право віддавати розпорядження працівникам свого відділення та вносити пропозиції про заохочення і накладення стягнень на співробітників відділення.

Отже відповідно до прав та обов`язків завідувача відділенням інтенсивної терапії наявних в Посадовій інструкції встановлено, що завідувач відділенням наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями та є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особа, зазначена у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до абзацу 10, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Слід звернути увагу, що Закон України «Про запобігання корупції», окреслює лише найтиповіші форми стосунків, які: можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Відповідно до Методичних рекомендуй щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів затверджених Рішенням НАЗК від 29.09.2017 №839 зазначено, що перелік самих стосунків не є вичерпним, адже при наданні визначення законодавцем використано словосполучення "у тому числі", тобто у дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Практично це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або не ухваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.

ОСОБА_1 , будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня», є особою на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, що час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно, натомість ОСОБА_1 порушуючи норми Закону України «Про запобігання корупції» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час виконання своїх посадових обов`язків, передбачених п. 2.12. Посадової інструкції, в квітні 2018 року розробив та склав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив своєму сину, лікарю анестезіологу відділення інтенсивної терапії ОСОБА_2 найбільшу кількість відпрацьованих годин серед лікарів за квітень 2018 року, що в свою чергу вплинуло на розмір нарахованої заробітної плати та не вчинив дії, передбачені ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до листа КУ «6-а міська клінічна лікарня» від 25.04.2019 №488/01-07зап. від завідувача відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 впродовж 2017-2019 років повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів не надходило.

Так, ОСОБА_1 будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» наділений дискреційними повноваженнями, зокрема правом яке дозволяє на власний розсуд розцінювати юридичний факт, внаслідок чого можуть виникати, змінюватись або припинятись правовідносини, перебуваючи у сімейних відносинах, зі своїм сином ОСОБА_2 , який працює в його безпосередньому підпорядкуванні на посаді лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії, маючи приватний майновий інтерес, зумовлений саме сімейними стосунками, з метою нарахування більшої кількості відпрацьованих годин для подальшого отримання додаткових кошів, під час складання та підписання графіків роботи відділення інтенсивної терапії, не міг діяти об`єктивно та неупереджено, оскільки наявність самих сімейних відносин впливає на будь-які рішення які приймаються батьком та завідувачем відділення інтенсивної терапії ОСОБА_1 відносно лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії та сина ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлені п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вимоги щодо повідомлення не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була - дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у не безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно.

Крім того, у вказаному протоколі не йдеться про правомірність або неправомірність встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць завідувачем відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 лікарям відділення, в тому числі й сину ОСОБА_2 , а вказується на факт порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції, в розрізі не повідомлення про виникнення конфлікту інтересів, який виникає у зв`язку з а сімейних відносин. Також, посадова особа управління захисту економіки в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України, яка надала оцінку зібраним доказам, та встановила факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 чітко усвідомлює, що розроблення та складення графіків роботи відділення в яких встановляється навантаження лікарям у формі відпрацьованих годин є вимогою діючого законодавства та підзаконних нормативно-правових актів.

Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні порушення, - неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Враховуючи наведене, завідувач відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» ОСОБА_1 , будучи згідно з п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, 30.04.2018 року склав та підписав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив найбільше серед лікарів відділення навантаження у формі відпрацьованих годин своєму сину ОСОБА_2 чим порушив вимоги встановлені п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки під час встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць перебував у суперечності між приватним майновим інтересом зумовленим сімейними стосунками та виконанням службових (посадових) обов`язків, що впливала на об`єктивність та неупередженість встановлення такого навантаження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 355 від 02.07.2019 року у п. 1 примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. «а» п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 частини першої цієї статті.

Відповідно до Наказу комунальної установи «6-а міська клінічна лікарня» ЗМР №239 к від 07.11.2006» Про прийом на роботу» ОСОБА_1 з 07.11.2006 прийнято на роботу, а саме на посаду завідувача відділення інтенсивної терапії вищевказаної комунальної установи.

Відповідно до п.1.1. Статуту КУ «6-а міська клінічна лікарня» - комунальна установа «6-а міська клінічна лікарня» створення рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2001 №162р.

Відповідно до п 1.2 Статуту - засновником та власником Лікарні є Запорізька міська рада.

Таким чином, з урахуванням положень викладених в Статуті комунальної установи та з огляду на спосіб створення комунальної установи, Лікарня є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п.2.1. Посадової інструкції завідувача відділення інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога завідувач відділенням здійснює керівництво структурним підрозділом медичного закладу відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність підприємств, установ і організацій охорони здоров`я .

Відповідно до п.2.2. Посадової інструкції завідувач відділення організовує лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність підрозділу, співпрацює з іншими підрозділу закладу.

Відповідно до п. 2.12. Посадової Інструкції завідувач відділенням розробляє та затверджує графік роботи співробітників структурного підрозділу, здійснює належну розстановку, використання медичних кадрів і організовує їх працю.

Відповідно до п.3.4. та 3.6. Посадової Інструкції завідувач відділення має право віддавати розпорядження працівникам свого відділення та вносити пропозиції про заохочення і накладення стягнень на співробітників відділення.

Отже відповідно до прав та обов`язків завідувача відділенням інтенсивної терапії наявних в Посадовій інструкції встановлено, що завідувач відділенням наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями та є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особа, зазначена у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, конфлікту інтересів

Відповідно до абзацу 10, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Слід звернути увагу, що Закон України «Про запобігання корупції», окреслює лише найтиповіші форми стосунків, які: можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до Методичних рекомендуй щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів затверджених Рішенням НАЗК від 29.09.2017 №839 зазначено, що перелік самих стосунків не є вичерпним, адже при наданні визначення законодавцем використано словосполучення "у тому числі", тобто у дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Практично це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або несхваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.

ОСОБА_1 , будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня», є особою на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, що час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно, натомість ОСОБА_1 порушуючи норми Закону України «Про запобігання корупції» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час виконання своїх посадових обов`язків, передбачених п. 2.12. Посадової інструкції, в квітні 2018 року розробив та склав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив своєму сину, лікарю анестезіологу відділення інтенсивної терапії ОСОБА_2 найбільшу кількість відпрацьованих годин серед лікарів за квітень 2018 року, що в свою чергу вплинуло на розмір нарахованої заробітної плати та не вчинив дії, передбачені ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_1 будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» наділений дискреційними повноваженнями, зокрема правом яке дозволяє на власний розсуд розцінювати юридичний факт, внаслідок чого можуть виникати, змінюватись або припинятись правовідносини, перебуваючи у сімейних відносинах , зі своїм сином ОСОБА_2 , який працює в його безпосередньому підпорядкуванні на посаді лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії, маючи приватний майновий інтерес, зумовлений саме сімейними стосунками, з метою нарахування більшої кількості відпрацьованих годин для подальшого отримання додаткових кошів, під час складання та підписання графіків роботи відділення інтенсивної терапії, не міг діяти об`єктивно та неупереджено, оскільки наявність самих сімейних відносин впливає на будь-які рішення які приймаються батьком та завідувачем відділення інтенсивної терапії ОСОБА_1 відносно лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії та сина ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлені п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вимоги щодо повідомлення не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була - дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у не безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно.

Крім того, у вказаному протоколі не йдеться про правомірність або неправомірність встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць завідувачем відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 лікарям відділення, в тому числі й сину ОСОБА_2 , а вказується на факт порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції, в розрізі не повідомлення про виникнення конфлікту інтересів, який виникає у зв`язку з а сімейних відносин. Також, посадова особа управління захисту економіки в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України, яка надала оцінку зібраним доказам, та встановила факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 чітко усвідомлює, що розроблення та складення графіків роботи відділення в яких встановляється навантаження лікарям у формі відпрацьованих годин є вимогою діючого законодавства та підзаконних нормативно-правових актів.

Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні порушення, - неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Враховуючи наведене, завідувач відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» ОСОБА_1 , будучи згідно з п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, 30.04.2018 року склав та підписав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив найбільше серед лікарів відділення навантаження у формі відпрацьованих годин своєму сину ОСОБА_2 чим порушив вимоги встановлені п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки під час встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць перебував у суперечності між приватним майновим інтересом зумовленим сімейними стосунками та виконанням службових (посадових) обов`язків, що впливала на об`єктивність та неупередженість встановлення такого навантаження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 356 від 02.07.2019 року у п. 1 примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. «а» п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 частини першої цієї статті.

Відповідно до Наказу комунальної установи «6-а міська клінічна лікарня» ЗМР №239 к від 07.11.2006»Про прийом на роботу» ОСОБА_1 з 07.11.2006 прийнято на роботу, а саме на посаду завідувача відділення інтенсивної терапії вищевказаної комунальної установи.

Відповідно до п.1.1. Статуту КУ «6-а міська клінічна лікарня» - комунальна установа «6-а міська клінічна лікарня» створення рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2001 №162р.

Відповідно до п 1.2 Статуту - засновником та власником Лікарні є Запорізька міська рада.

Таким чином, з урахуванням положень викладених в Статуті комунальної установи та з огляду на спосіб створення комунальної установи, Лікарня є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п.2.1. Посадової інструкції завідувача відділення інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога - завідувач відділенням здійснює керівництво структурним підрозділом медичного закладу відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність підприємств, установ і організацій охорони здоров`я .

Відповідно до п.2.2. Посадової інструкції - завідувач відділення організовує лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність підрозділу, співпрацює з іншими підрозділу закладу.

Відповідно до п. 2.12. Посадової Інструкції завідувач відділенням розробляє та затверджує графік роботи співробітників структурного підрозділу, здійснює належну розстановку, використання медичних кадрів і організовує їх працю.

Відповідно до п.3.4. та 3.6. Посадової Інструкції завідувач відділення має право віддавати розпорядження працівникам свого відділення та вносити пропозиції про заохочення і накладення стягнень на співробітників відділення.

Отже відповідно до прав та обов`язків завідувача відділенням інтенсивної терапії наявних в Посадовій інструкції встановлено, що завідувач відділенням наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями та є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особа, зазначена у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, конфлікту інтересів

Відповідно до абзацу 10, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Слід звернути увагу, що Закон України «Про запобігання корупції», окреслює лише найтиповіші форми стосунків, які: можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до Методичних рекомендуй щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених Рішенням НАЗК від 29.09.2017 №839 зазначено, що перелік самих стосунків не є вичерпним, адже при наданні визначення законодавцем використано словосполучення "у тому числі", тобто у дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Практично це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або несхваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.

ОСОБА_1 , будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня», є особою на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, що час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно, натомість ОСОБА_1 порушуючи норми Закону України «Про запобігання корупції» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час виконання своїх посадових обов`язків, передбачених п. 2.12. Посадової інструкції, в квітні 2018 року розробив та склав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив своєму сину, лікарю анестезіологу відділення інтенсивної терапії ОСОБА_2 найбільшу кількість відпрацьованих годин серед лікарів за квітень 2018 року, що в свою чергу вплинуло на розмір нарахованої заробітної плати та не вчинив дії, передбачені ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_1 , будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» наділений дискреційними повноваженнями, зокрема правом яке дозволяє на власний розсуд розцінювати юридичний факт, внаслідок чого можуть виникати, змінюватись або припинятись правовідносини, перебуваючи у сімейних відносинах , зі своїм сином ОСОБА_2 , який працює в його безпосередньому підпорядкуванні на посаді лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії, маючи приватний майновий інтерес, зумовлений саме сімейними стосунками, з метою нарахування більшої кількості відпрацьованих годин для подальшого отримання додаткових кошів, під час складання та підписання графіків роботи відділення інтенсивної терапії, не міг діяти об`єктивно та неупереджено, оскільки наявність самих сімейних відносин впливає на будь-які рішення які приймаються батьком та завідувачем відділення інтенсивної терапії ОСОБА_1 відносно лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії та сина ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлені п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вимоги щодо повідомлення не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була - дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у не безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно.

Крім того, у вказаному протоколі не йдеться про правомірність або неправомірність встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць завідувачем відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 лікарям відділення, в тому числі й сину ОСОБА_2 , а вказується на факт порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції, в розрізі не повідомлення про виникнення конфлікту інтересів, який виникає у зв`язку з а сімейних відносин. Також, посадова особа управління захисту економіки в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України, яка надала оцінку зібраним доказам, та встановила факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 чітко усвідомлює, що розроблення та складення графіків роботи відділення в яких встановляється навантаження лікарям у формі відпрацьованих годин є вимогою діючого законодавства та підзаконних нормативно-правових актів.

Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні порушення, - неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Враховуючи наведене, завідувач відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» ОСОБА_1 , будучи згідно з п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, 30.04.2018 року склав та підписав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив найбільше серед лікарів відділення навантаження у формі відпрацьованих годин своєму сину ОСОБА_2 чим порушив вимоги встановлені п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки під час встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць перебував у суперечності між приватним майновим інтересом зумовленим сімейними стосунками та виконанням службових (посадових) обов`язків, що впливала на об`єктивність та неупередженість встановлення такого навантаження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 357 від 02.07.2019 року у п. 1 примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. «а» п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 частини першої цієї статті.

Відповідно до Наказу комунальної установи «6-а міська клінічна лікарня» ЗМР №239 к від 07.11.2006»Про прийом на роботу» ОСОБА_1 з 07.11.2006 прийнято на роботу, а саме на посаду завідувача відділення інтенсивної терапії вищевказаної комунальної установи.

Відповідно до п.1.1. Статуту КУ «6-а міська клінічна лікарня» - комунальна установа «6-а міська клінічна лікарня» створення рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2001 №162р.

Відповідно до п 1.2 Статуту - засновником та власником Лікарні є Запорізька міська рада.

Таким чином, з урахуванням положень викладених в Статуті комунальної установи та з огляду на спосіб створення комунальної установи, Лікарня є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п.2.1. Посадової інструкції завідувача відділення інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога завідувач відділенням здійснює керівництво структурним підрозділом медичного закладу відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність підприємств, установ і організацій охорони здоров`я .

Відповідно до п.2.2. Посадової інструкції завідувач відділення організовує лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність підрозділу, співпрацює з іншими підрозділу закладу.

Відповідно до п. 2.12. Посадової Інструкції завідувач відділенням розробляє та затверджує графік роботи співробітників структурного підрозділу, здійснює належну розстановку, використання медичних кадрів і організовує їх працю.

Відповідно до п.3.4. та 3.6. Посадової Інструкції завідувач відділення має право віддавати розпорядження працівникам свого відділення та вносити пропозиції про заохочення і накладення стягнень на співробітників відділення.

Отже відповідно до прав та обов`язків завідувача відділенням інтенсивної терапії наявних в Посадовій інструкції встановлено, що завідувач відділенням наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями та є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особа, зазначена у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до абзацу 10, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Слід звернути увагу, що Закон України «Про запобігання корупції», окреслює лише найтиповіші форми стосунків, які: можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Відповідно до Методичних рекомендуй щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів затверджених Рішенням НАЗК від 29.09.2017 №839 зазначено, що перелік самих стосунків не є вичерпним, адже при наданні визначення законодавцем використано словосполучення "у тому числі", тобто у дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Практично це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або несхваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.

ОСОБА_1 будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня», є особою на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, що час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно, натомість ОСОБА_1 порушуючи норми Закону України «Про запобігання корупції» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час виконання своїх посадових обов`язків, передбачених п. 2.12. Посадової інструкції, в квітні 2018 року розробив та склав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив своєму сину, лікарю анестезіологу відділення інтенсивної терапії ОСОБА_2 найбільшу кількість відпрацьованих годин серед лікарів за квітень 2018 року, що в свою чергу вплинуло на розмір нарахованої заробітної плати та не вчинив дії, передбачені ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до листа КУ «6-а міська клінічна лікарня» від 25.04.2019 №488/01-07зап. від завідувача відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 впродовж 2017-2019 років повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів не надходило.

Так, ОСОБА_1 , будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» наділений дискреційними повноваженнями, зокрема правом яке дозволяє на власний розсуд розцінювати юридичний факт, внаслідок чого можуть виникати, змінюватись або припинятись правовідносини, перебуваючи у сімейних відносинах , зі своїм сином ОСОБА_2 , який працює в його безпосередньому підпорядкуванні на посаді лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії, маючи приватний майновий інтерес, зумовлений саме сімейними стосунками, з метою нарахування більшої кількості відпрацьованих годин для подальшого отримання додаткових кошів, під час складання та підписання графіків роботи відділення інтенсивної терапії, не міг діяти об`єктивно та неупереджено, оскільки наявність самих сімейних відносин впливає на будь-які рішення які приймаються батьком та завідувачем відділення інтенсивної терапії ОСОБА_1 відносно лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії та сина ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлені п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вимоги щодо повідомлення не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була - дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у не безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно.

Крім того, у вказаному протоколі не йдеться про правомірність або неправомірність встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць завідувачем відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 лікарям відділення, в тому числі й сину ОСОБА_2 , а вказується на факт порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції, в розрізі не повідомлення про виникнення конфлікту інтересів, який виникає у зв`язку з а сімейних відносин. Також, посадова особа управління захисту економіки в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України, яка надала оцінку зібраним доказам, та встановила факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 чітко усвідомлює, що розроблення та складення графіків роботи відділення в яких встановляється навантаження лікарям у формі відпрацьованих годин є вимогою діючого законодавства та підзаконних нормативно-правових актів.

Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні порушення, - неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Враховуючи наведене, завідувач відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» ОСОБА_1 , будучи згідно з п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, 30.04.2018 року склав та підписав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив найбільше серед лікарів відділення навантаження у формі відпрацьованих годин своєму сину ОСОБА_2 чим порушив вимоги встановлені п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки під час встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць перебував у суперечності між приватним майновим інтересом зумовленим сімейними стосунками та виконанням службових (посадових) обов`язків, що впливала на об`єктивність та неупередженість встановлення такого навантаження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 358 від 02.07.2019 року у п. 1 примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. «а» п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 частини першої цієї статті.

Відповідно до Наказу комунальної установи «6-а міська клінічна лікарня» ЗМР №239 к від 07.11.2006» Про прийом на роботу» ОСОБА_1 з 07.11.2006 прийнято на роботу, а саме на посаду завідувача відділення інтенсивної терапії вищевказаної комунальної установи.

Відповідно до п.1.1. Статуту КУ «6-а міська клінічна лікарня» - комунальна установа «6-а міська клінічна лікарня» створення рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2001 №162р.

Відповідно до п 1.2 Статуту - засновником та власником Лікарні є Запорізька міська рада.

Таким чином, з урахуванням положень викладених в Статуті комунальної установи та з огляду на спосіб створення комунальної установи, Лікарня є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п.2.1. Посадової інструкції завідувача відділення інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога завідувач відділенням здійснює керівництво структурним підрозділом медичного закладу відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність підприємств, установ і організацій охорони здоров`я .

Відповідно до п.2.2. Посадової інструкції завідувач відділення організовує лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність підрозділу, співпрацює з іншими підрозділу закладу.

Відповідно до п. 2.12. Посадової Інструкції завідувач відділенням розробляє та затверджує графік роботи співробітників структурного підрозділу, здійснює належну розстановку, використання медичних кадрів і організовує їх працю.

Відповідно до п.3.4. та 3.6. Посадової Інструкції завідувач відділення має право віддавати розпорядження працівникам свого відділення та вносити пропозиції про заохочення і накладення стягнень на співробітників відділення.

Отже відповідно до прав та обов`язків завідувача відділенням інтенсивної терапії наявних в Посадовій інструкції встановлено, що завідувач відділенням наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями та є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особа, зазначена у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до абзацу 10, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Слід звернути увагу, що Закон України «Про запобігання корупції», окреслює лише найтиповіші форми стосунків, які: можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Відповідно до Методичних рекомендуй щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів затверджених Рішенням НАЗК від 29.09.2017 №839 зазначено, що перелік самих стосунків не є вичерпним, адже при наданні визначення законодавцем використано словосполучення "у тому числі", тобто у дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Практично це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або несхваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.

ОСОБА_1 , будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня», є особою на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, що час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно, натомість ОСОБА_1 , порушуючи норми Закону України «Про запобігання корупції» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час виконання своїх посадових обов`язків, передбачених п. 2.12. Посадової інструкції, в квітні 2018 року розробив та склав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив своєму сину, лікарю анестезіологу відділення інтенсивної терапії ОСОБА_2 найбільшу кількість відпрацьованих годин серед лікарів за квітень 2018 року, що в свою чергу вплинуло на розмір нарахованої заробітної плати та не вчинив дії, передбачені ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до листа КУ «6-а міська клінічна лікарня» від 25.04.2019 №488/01-07зап. від завідувача відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 впродовж 2017-2019 років повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів не надходило.

Так, ОСОБА_1 , будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» наділений дискреційними повноваженнями, зокрема правом яке дозволяє на власний розсуд розцінювати юридичний факт, внаслідок чого можуть виникати, змінюватись або припинятись правовідносини, перебуваючи у сімейних відносинах , зі своїм сином ОСОБА_2 , який працює в його безпосередньому підпорядкуванні на посаді лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії, маючи приватний майновий інтерес, зумовлений саме сімейними стосунками, з метою нарахування більшої кількості відпрацьованих годин для подальшого отримання додаткових кошів, під час складання та підписання графіків роботи відділення інтенсивної терапії, не міг діяти об`єктивно та неупереджено, оскільки наявність самих сімейних відносин впливає на будь-які рішення які приймаються батьком та завідувачем відділення інтенсивної терапії ОСОБА_1 відносно лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії та сина ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлені п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вимоги щодо повідомлення не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була - дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у не безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно.

Крім того, у вказаному протоколі не йдеться про правомірність або неправомірність встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць завідувачем відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 лікарям відділення, в тому числі й сину ОСОБА_2 , а вказується на факт порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції, в розрізі не повідомлення про виникнення конфлікту інтересів, який виникає у зв`язку з а сімейних відносин. Також, посадова особа управління захисту економіки в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України, яка надала оцінку зібраним доказам, та встановила факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 чітко усвідомлює, що розроблення та складення графіків роботи відділення в яких встановляється навантаження лікарям у формі відпрацьованих годин є вимогою діючого законодавства та підзаконних нормативно-правових актів.

Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні порушення, - неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Враховуючи наведене, завідувач відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» ОСОБА_1 , будучи згідно з п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, 30.11.2018 року склав та підписав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив найбільше серед лікарів відділення навантаження у формі відпрацьованих годин своєму сину ОСОБА_2 чим порушив вимоги встановлені п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки під час встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць перебував у суперечності між приватним майновим інтересом зумовленим сімейними стосунками та виконанням службових (посадових) обов`язків, що впливала на об`єктивність та неупередженість встановлення такого навантаження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 359 від 02.07.2019 року у п. 1 примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. «а» п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 частини першої цієї статті.

Відповідно до Наказу комунальної установи «6-а міська клінічна лікарня» ЗМР №239 к від 07.11.2006»Про прийом на роботу» ОСОБА_1 з 07.11.2006 прийнято на роботу, а саме на посаду завідувача відділення інтенсивної терапії вищевказаної комунальної установи.

Відповідно до п.1.1. Статуту КУ «6-а міська клінічна лікарня» - комунальна установа «6-а міська клінічна лікарня» створення рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2001 №162р.

Відповідно до п 1.2 Статуту - засновником та власником Лікарні є Запорізька міська рада.

Таким чином, з урахуванням положень викладених в Статуті комунальної установи та з огляду на спосіб створення комунальної установи, Лікарня є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п.2.1. Посадової інструкції завідувача відділення інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога - завідувач відділенням здійснює керівництво структурним підрозділом медичного закладу відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність підприємств, установ і організацій охорони здоров`я .

Відповідно до п.2.2. Посадової інструкції завідувач відділення організовує лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність підрозділу, співпрацює з іншими підрозділу закладу.

Відповідно до п. 2.12. Посадової Інструкції завідувач відділенням розробляє та затверджує графік роботи співробітників структурного підрозділу, здійснює належну розстановку, використання медичних кадрів і організовує їх працю.

Відповідно до п.3.4. та 3.6. Посадової Інструкції завідувач відділення має право віддавати розпорядження працівникам свого відділення та вносити пропозиції про заохочення і накладення стягнень на співробітників відділення.

Отже відповідно до прав та обов`язків завідувача відділенням інтенсивної терапії наявних в Посадовій інструкції встановлено, що завідувач відділенням наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями та є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особа, зазначена у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, конфлікту інтересів

Відповідно до абзацу 10, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Слід звернути увагу, що Закон України «Про запобігання корупції», окреслює лише найтиповіші форми стосунків, які: можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до Методичних рекомендуй щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів затверджених Рішенням НАЗК від 29.09.2017 №839 зазначено, що перелік самих стосунків не є вичерпним, адже при наданні визначення законодавцем використано словосполучення "у тому числі", тобто у дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Практично це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або несхваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.

ОСОБА_1 будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня», є особою на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, що час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно, натомість ОСОБА_1 порушуючи норми Закону України «Про запобігання корупції» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час виконання своїх посадових обов`язків, передбачених п. 2.12. Посадової інструкції, в квітні 2018 року розробив та склав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив своєму сину, лікарю анестезіологу відділення інтенсивної терапії ОСОБА_2 найбільшу кількість відпрацьованих годин серед лікарів за квітень 2018 року, що в свою чергу вплинуло на розмір нарахованої заробітної плати та не вчинив дії, передбачені ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_1 , будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» наділений дискреційними повноваженнями, зокрема правом яке дозволяє на власний розсуд розцінювати юридичний факт, внаслідок чого можуть виникати, змінюватись або припинятись правовідносини, перебуваючи у сімейних відносинах , зі своїм сином ОСОБА_2 , який працює в його безпосередньому підпорядкуванні на посаді лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії, маючи приватний майновий інтерес, зумовлений саме сімейними стосунками, з метою нарахування більшої кількості відпрацьованих годин для подальшого отримання додаткових кошів, під час складання та підписання графіків роботи відділення інтенсивної терапії, не міг діяти об`єктивно та неупереджено, оскільки наявність самих сімейних відносин впливає на будь-які рішення які приймаються батьком та завідувачем відділення інтенсивної терапії ОСОБА_1 відносно лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії та сина ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлені п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вимоги щодо повідомлення не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була - дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у не безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно.

Крім того, у вказаному протоколі не йдеться про правомірність або неправомірність встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць завідувачем відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 лікарям відділення, в тому числі й сину ОСОБА_2 , а вказується на факт порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції, в розрізі не повідомлення про виникнення конфлікту інтересів, який виникає у зв`язку з а сімейних відносин. Також, посадова особа управління захисту економіки в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України, яка надала оцінку зібраним доказам, та встановила факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 чітко усвідомлює, що розроблення та складення графіків роботи відділення в яких встановляється навантаження лікарям у формі відпрацьованих годин є вимогою діючого законодавства та підзаконних нормативно-правових актів.

Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні порушення, - неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Враховуючи наведене, завідувач відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» ОСОБА_1 , будучи згідно з п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, 30.11.2018 року склав та підписав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив найбільше серед лікарів відділення навантаження у формі відпрацьованих годин своєму сину ОСОБА_2 чим порушив вимоги встановлені п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки під час встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць перебував у суперечності між приватним майновим інтересом зумовленим сімейними стосунками та виконанням службових (посадових) обов`язків, що впливала на об`єктивність та неупередженість встановлення такого навантаження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 360 від 02.07.2019 року у п. 1 примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. «а» п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 частини першої цієї статті.

Відповідно до Наказу комунальної установи «6-а міська клінічна лікарня» ЗМР №239 к від 07.11.2006»Про прийом на роботу» ОСОБА_1 з 07.11.2006 прийнято на роботу, а саме на посаду завідувача відділення інтенсивної терапії вищевказаної комунальної установи.

Відповідно до п.1.1. Статуту КУ «6-а міська клінічна лікарня» - комунальна установа «6-а міська клінічна лікарня» створення рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2001 №162р.

Відповідно до п 1.2 Статуту - засновником та власником Лікарні є Запорізька міська рада.

Таким чином, з урахуванням положень викладених в Статуті комунальної установи та з огляду на спосіб створення комунальної установи, Лікарня є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п.2.1. Посадової інструкції завідувача відділення інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога завідувач відділенням здійснює керівництво структурним підрозділом медичного закладу відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність підприємств, установ і організацій охорони здоров`я .

Відповідно до п.2.2. Посадової інструкції завідувач відділення організовує лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність підрозділу, співпрацює з іншими підрозділу закладу.

Відповідно до п. 2.12. Посадової Інструкції завідувач відділенням розробляє та затверджує графік роботи співробітників структурного підрозділу, здійснює належну розстановку, використання медичних кадрів і організовує їх працю.

Відповідно до п.3.4. та 3.6. Посадової Інструкції завідувач відділення має право віддавати розпорядження працівникам свого відділення та вносити пропозиції про заохочення і накладення стягнень на співробітників відділення.

Отже відповідно до прав та обов`язків завідувача відділенням інтенсивної терапії наявних в Посадовій інструкції встановлено, що завідувач відділенням наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями та є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особа, зазначена у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, конфлікту інтересів

Відповідно до абзацу 10, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Слід звернути увагу, що Закон України «Про запобігання корупції», окреслює лише найтиповіші форми стосунків, які: можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до Методичних рекомендуй щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів затверджених Рішенням НАЗК від 29.09.2017 №839 зазначено, що перелік самих стосунків не є вичерпним, адже при наданні визначення законодавцем використано словосполучення "у тому числі", тобто у дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Практично це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або несхваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.

ОСОБА_1 , будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня», є особою на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, що час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно, натомість ОСОБА_1 порушуючи норми Закону України «Про запобігання корупції» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час виконання своїх посадових обов`язків, передбачених п. 2.12. Посадової інструкції, в квітні 2018 року розробив та склав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив своєму сину, лікарю анестезіологу відділення інтенсивної терапії ОСОБА_2 найбільшу кількість відпрацьованих годин серед лікарів за квітень 2018 року, що в свою чергу вплинуло на розмір нарахованої заробітної плати та не вчинив дії, передбачені ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, ОСОБА_1 будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» наділений дискреційними повноваженнями, зокрема правом яке дозволяє на власний розсуд розцінювати юридичний факт, внаслідок чого можуть виникати, змінюватись або припинятись правовідносини, перебуваючи у сімейних відносинах , зі своїм сином ОСОБА_2 , який працює в його безпосередньому підпорядкуванні на посаді лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії, маючи приватний майновий інтерес, зумовлений саме сімейними стосунками, з метою нарахування більшої кількості відпрацьованих годин для подальшого отримання додаткових кошів, під час складання та підписання графіків роботи відділення інтенсивної терапії, не міг діяти об`єктивно та неупереджено, оскільки наявність самих сімейних відносин впливає на будь-які рішення які приймаються батьком та завідувачем відділення інтенсивної терапії ОСОБА_1 відносно лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії та сина ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлені п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вимоги щодо повідомлення не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була - дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у не безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно.

Крім того, у вказаному протоколі не йдеться про правомірність або неправомірність встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць завідувачем відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 лікарям відділення, в тому числі й сину ОСОБА_2 , а вказується на факт порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції, в розрізі не повідомлення про виникнення конфлікту інтересів, який виникає у зв`язку з а сімейних відносин. Також, посадова особа управління захисту економіки в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України, яка надала оцінку зібраним доказам, та встановила факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 чітко усвідомлює, що розроблення та складення графіків роботи відділення в яких встановляється навантаження лікарям у формі відпрацьованих годин є вимогою діючого законодавства та підзаконних нормативно-правових актів.

Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні порушення, - неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Враховуючи наведене, завідувач відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» ОСОБА_1 , будучи згідно з п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, 28.02.2018 року склав та підписав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив найбільше серед лікарів відділення навантаження у формі відпрацьованих годин своєму сину ОСОБА_2 чим порушив вимоги встановлені п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки під час встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць перебував у суперечності між приватним майновим інтересом зумовленим сімейними стосунками та виконанням службових (посадових) обов`язків, що впливала на об`єктивність та неупередженість встановлення такого навантаження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 361 від 02.07.2019 року у п. 1 примітки до ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. «а» п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 частини першої цієї статті.

Відповідно до Наказу комунальної установи «6-а міська клінічна лікарня» ЗМР №239 к від 07.11.2006»Про прийом на роботу» ОСОБА_1 з 07.11.2006 прийнято на роботу, а саме на посаду завідувача відділення інтенсивної терапії вищевказаної комунальної установи.

Відповідно до п.1.1. Статуту КУ «6-а міська клінічна лікарня» - комунальна установа «6-а міська клінічна лікарня» створення рішенням Запорізької міської ради від 28.02.2001 №162р.

Відповідно до п 1.2 Статуту - засновником та власником Лікарні є Запорізька міська рада.

Таким чином, з урахуванням положень викладених в Статуті комунальної установи та з огляду на спосіб створення комунальної установи, Лікарня є юридичною особою публічного права.

Відповідно до п.2.1. Посадової інструкції завідувача відділення інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога завідувач відділенням здійснює керівництво структурним підрозділом медичного закладу відповідно до чинного законодавства України та нормативно-правових актів, що визначають діяльність підприємств, установ і організацій охорони здоров`я .

Відповідно до п.2.2. Посадової інструкції завідувач відділення організовує лікувально-профілактичну та адміністративно-господарську діяльність підрозділу, співпрацює з іншими підрозділу закладу.

Відповідно до п. 2.12. Посадової Інструкції завідувач відділенням розробляє та затверджує графік роботи співробітників структурного підрозділу, здійснює належну розстановку, використання медичних кадрів і організовує їх працю.

Відповідно до п.3.4. та 3.6. Посадової Інструкції завідувач відділення має право віддавати розпорядження працівникам свого відділення та вносити пропозиції про заохочення і накладення стягнень на співробітників відділення.

Отже відповідно до прав та обов`язків завідувача відділенням інтенсивної терапії наявних в Посадовій інструкції встановлено, що завідувач відділенням наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями та є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особа, зазначена у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язана: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до абзацу 10, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Слід звернути увагу, що Закон України «Про запобігання корупції», окреслює лише найтиповіші форми стосунків, які: можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Відповідно до Методичних рекомендуй щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів затверджених Рішенням НАЗК від 29.09.2017 №839 зазначено, що перелік самих стосунків не є вичерпним, адже при наданні визначення законодавцем використано словосполучення "у тому числі", тобто у дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.

Практично це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.

Також не слід виходити з того, що джерелом приватного інтересу можуть бути лише приватні, позаслужбові відносини. Приватний інтерес в окремих випадках може виникати й зі службових повноважень, тобто полягати у зацікавленості в ухваленні або несхваленні певних рішень, результатах службових розслідувань, дисциплінарних провадженнях, за наслідком яких особа може понести юридичну відповідальність тощо.

ОСОБА_1 будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня», є особою на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, що час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно, натомість ОСОБА_1 порушуючи норми Закону України «Про запобігання корупції» та Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час виконання своїх посадових обов`язків, передбачених п. 2.12. Посадової інструкції, в квітні 2018 року розробив та склав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив своєму сину, лікарю анестезіологу відділення інтенсивної терапії ОСОБА_2 найбільшу кількість відпрацьованих годин серед лікарів за квітень 2018 року, що в свою чергу вплинуло на розмір нарахованої заробітної плати та не вчинив дії, передбачені ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до листа КУ «6-а міська клінічна лікарня» від 25.04.2019 №488/01-07зап. від завідувача відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 впродовж 2017-2019 років повідомлень про виникнення реального конфлікту інтересів не надходило.

Так, ОСОБА_1 , будучи завідувачем відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» наділений дискреційними повноваженнями, зокрема правом яке дозволяє на власний розсуд розцінювати юридичний факт, внаслідок чого можуть виникати, змінюватись або припинятись правовідносини, перебуваючи у сімейних відносинах , зі своїм сином ОСОБА_2 , який працює в його безпосередньому підпорядкуванні на посаді лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії, маючи приватний майновий інтерес, зумовлений саме сімейними стосунками, з метою нарахування більшої кількості відпрацьованих годин для подальшого отримання додаткових кошів, під час складання та підписання графіків роботи відділення інтенсивної терапії, не міг діяти об`єктивно та неупереджено, оскільки наявність самих сімейних відносин впливає на будь-які рішення які приймаються батьком та завідувачем відділення інтенсивної терапії ОСОБА_1 відносно лікаря анестезіолога відділення інтенсивної терапії та сина ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлені п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», вимоги щодо повідомлення не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була - дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у не безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів відповідно.

Крім того, у вказаному протоколі не йдеться про правомірність або неправомірність встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць завідувачем відділенням інтенсивної терапії ОСОБА_1 лікарям відділення, в тому числі й сину ОСОБА_2 , а вказується на факт порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції, в розрізі не повідомлення про виникнення конфлікту інтересів, який виникає у зв`язку з а сімейних відносин. Також, посадова особа управління захисту економіки в Запорізькій області ДЗЕ Національної поліції України, яка надала оцінку зібраним доказам, та встановила факт вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 чітко усвідомлює, що розроблення та складення графіків роботи відділення в яких встановляється навантаження лікарям у формі відпрацьованих годин є вимогою діючого законодавства та підзаконних нормативно-правових актів.

Законом не встановлюється заборон чи обмежень на наявність приватного інтересу, як такого. Йдеться про дотримання правил етичної поведінки службовця та відповідну оцінку приватних інтересів через призму можливого їх негативного впливу на об`єктивність прийняття рішень чи діянь службовця при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні порушення, - неповідомлення особою у встановлених випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Враховуючи наведене, завідувач відділенням інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня» ОСОБА_1 , будучи згідно з п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-7 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, 28.02.2018 року склав та підписав графік роботи відділення інтенсивної терапії в якому встановив найбільше серед лікарів відділення навантаження у формі відпрацьованих годин своєму сину ОСОБА_2 чим порушив вимоги встановлені п.2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки під час встановлення навантаження у формі відпрацьованих годин за місяць перебував у суперечності між приватним майновим інтересом зумовленим сімейними стосунками та виконанням службових (посадових) обов`язків, що впливала на об`єктивність та неупередженість встановлення такого навантаження.

На підставі статті 36 КУпАП справи про дані правопорушення мають бути об`єднані судом в одне провадження.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винуватим себе у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП, не визнав та пояснив, що він дійсно працює завідуючим відділення інтенсивної терапії з 27.11.2006 року на підставі наказу №239к від 07.11.2006, а його син ОСОБА_2 працює в цьому ж відділені з 27 січня 2004 р. по переведенню ЗОКЛ, на підставі наказу №10 від 29.01.2004. ОСОБА_1 вважає, що жодного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією і передбаченого ч.1 або ч. 2 ст. 172-7 КУпАП він не вчиняв. Обґрунтованих підстави вважати у правоохоронних органів про наявність в його діях ознак зазначених адміністративних правопорушень впевнений, що не існує. Так ОСОБА_1 звернув увагу Суду на те, що матеріали даної адміністративної справи зібрані працівниками правоохоронного органу не повно, не всебічно, не об`єктивно і відповідно не керуючись законом, як того вимагають положення ст.252 КУпАП. Так, зокрема не зрозумілий період за який його притягнуто до відповідальності, а саме за частину 2017, весь 2018 рік. Хоча на вказаній посаді він працює з 2006 року, а його син із 2004. Відповідно працівники правоохоронного органу не розібралися яке саме адміністративне правопорушення передбачене ст.172-7 КУпАП за своєю суттю вчинив ОСОБА_1 - триваюче чи ні. Якщо дане правопорушення є триваючим, то потрібно було скласти не вісім адміністративних протоколів, а лише два. Якщо дане адміністративне правопорушення є нетриваючим, то строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідно до положень ч. 3 ст. 38 КУпАП закінчився через два роки, починаючи з дати введення в дію Закону України «По запобігання корупції». Однак даний факт не взято до уваги і як вбачається з матеріалів справи кожний календарний місяць працівники поліції та прокуратури вважають згідно змісту своїх протоколів, як окремий факт вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Відповідно такі висновки працівників поліції не узгоджуються із завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбаченими в ст.1 та самим поняттям адміністративного правопорушення, чітко регламентованого в ст.9 КУпАП. Так, його ( ОСОБА_1 ) намагаються притягнути до адміністративної відповідальності на підставі застосування лише одного арифметичного методу «порівняння», без застосування «логічного» методу та методу «системного аналізу».

Так, долучені до матеріалів адміністративної справи графіки чергувань складені та затверджені ОСОБА_1 в кінці календарного місяцю, тобто постфактум. Графіки чергувань, які були складені на початку календарного місяця (наперед план чергувань) не були долучені до матеріалів адміністративної справи і відповідно не вивчалися працівниками правоохоронного органу. Вказане свідчить про неповноту збору доказів, оскільки під час календарного місяця завжди мають місце різні життєві випадки не виходу на роботу лікаря внесеного до графіку чергувань на поточний місяць, наприклад, хвороба лікаря, хвороба дитини, різні інші сімейні обставини, відрядження тощо. Вказані факти завжди мають своє місце і не досліджені у даній адміністративній справі, представлені суду не як факти об`єктивної дійсності, а абсолютно помилково як реальний конфлікт між приватними інтересами та повноваженнями, що вплинув на прийняття рішення (хоча на справді таким не являється).

Працівниками правоохоронного органу не взято до уваги кількість працюючих лікарів в відділені інтенсивної терапії на повну ставку та сумісників. Відповідно кількість відпрацьованих годин у кожного з них буде різна, залежно від їх правового статусу, сумісник чи ні. Вказана обставина взагалі не враховувалася працівниками поліції при складанні адміністративних протоколів у відношенні ОСОБА_1 , оскільки такі питання не ставилися, а заявлене ним клопотання від 02.07.2019 про збирання доказів з метою забезпечення повноти дослідження доказів та збору матеріалів не розглянуто у передбаченому законом порядку (залишено без уваги).

Крім цього, звертають на себе увагу і порушення законодавства допущені під час зібрання матеріалів адміністративної справи, а відповідно і доказів як таких. Так листом-запитом від 24.04.2019 вих. №2827/39/107/02-2019 за підписом заступника начальника ОСОБА_3 на ім`я в.о. головного лікаря КУ «6-а міська лікарня» запитується загальна інформація про стан дотримання законодавства про запобігання корупції, без жодного натяку на персоналії, або необхідність перевірки чи уточнення окремих (персональних) даних. До речі вказаний лист-запит вручений до адміністрації установи в день його складання, а саме 24.04.2019. Однак вже наступного дня 25.04.2019 за вихідним №488/01-07зап за підписом в.о. головного лікаря ОСОБА_4 надається інформація, яка не відповідає змісту запиту, носить стверджуючий, індивідуально-констатуючий характер у відношенні лише одного працівника лікарні ОСОБА_1 . Також звертаю увагу суду, що долучений лист-відповідь КУ «6-а міська лікарня» від 25.04.2019 за вихідним №488/01-07зап не містить відмітки про вхідну реєстрацію у канцелярії правоохоронного органу. Вказані факти не узгоджуються з вимогою законності передбаченою в КУпАп та положеннях Конституції України. Відповідно походження та мета отримання, і відповідно мета долучення до матеріалів адміністративної справи вказаного листа-відповіді є сумнівною та неоднозначною.

Також, звертає на себе увагу і порушення допущенні під час визначення дати виявлення даного адміністративного правопорушення, яка зазначене в протоколі, а саме 23.05.2019. На підставі наявних в матеріалах адміністративної справи документів вважаю за необхідне вказати Суду, що такою датою повинна бути календарна дата 25.04.2019, а не помилково зазначене 23.05.2019.

Сама достовірність складання адміністративних протоколів і внесені у них відомості теж викликають багато запитань, а саме у протоколі №354, №355 та №357 взагалі вказана одна календарна дата затвердження графіків чергувань 30.04.2018 року, хоча зміст інкримінованих ОСОБА_1 цими адміністративним протоколами правопорушень є абсолютно різний за хронологію їх вчинення.

Так само не видержує жодної критики на предмет повноти збирання доказів і той факт, що в діях ОСОБА_1 є доведеним факт існування конфлікту інтересів, відповідно до положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції». Так, законом чітко передбачено, що «реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень». Натомість перевіряємий період зачіпав 2017, 2018 та 2019 календарний рік, з яких по формальним ознакам було відібрано лише 4 графіки чергування. Відповідно вказана обставина свідчить про відсутність будь-якого умислу в діях ОСОБА_1 вчиняти дії в умовах реально існуючого конфлікту інтересу, тим паче свідомо впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а саме затвердження графіків чергувань вже за фактично відпрацьованого часу, а не на етапі його планування.

У зв`язку з викладеним, просить суд провадження у справі закрити, враховуючи відсутність складу адміністративного правопорушення в її діях.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Сліпченко В.І. у судовому засіданні підтримав позицію підзахисного, пояснивши, що ОСОБА_1 жодного адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією не вчиняв., в його діях відсутній реальний конфлікт інтересів, графіки долучені до матеріалів справи ним затверджені вже за фактично відпрацьований час. Їх порівняння із графіками запланованого чергування не проводилося, строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений в ч.3 ст.38 КУпАП також закінчився, надані суду протоколи містять не точності та безпідставне дублювання календарних дат вчинення адміністративного правопорушення, що не відповідає фактичним обставинам справи, також адміністративний матеріал зібраний неповно оскільки не враховано праця сумісників в відділені інтенсивної терапій, докази існування конфлікту інтересів (довідка) отримана з порушенням існуючої процедури збирання доказів, відповідно час її виготовлення і спосіб передачі свідчить про упередженість та не об`єктивність працівників правоохоронного органу. Також залишилося незясованим, яке саме правопорушення вчинив ОСОБА_1 «триваюче», чи кожний місяць повинен бути окремим фактом його вчинення, що безумовно пов`язано із положеннями ст.38 КУпАП і унеможливлює застосування положень ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП, вважаючи, що наявні для цього усі підстави.

Суд, вислухавши ОСОБА_1 , його захисника, думку прокурора, розглянувши матеріали адміністративних справ, а також документи, надані останнім на підтвердження своїх доводів, дійшов до такого.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до положень п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Виходячи з аналізу ч. 1 ст.172-7 КУпАП, адміністративна відповідальність в даному випадку настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.172-7 КУпАП настає у разі вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об`єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень.

Диспозиції цих статей є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Зокрема, такі норми мають загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Визначення терміну «правопорушення, пов`язаного з корупцією», про який йдеться мова у главі 13-А КУпАП міститься у ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» і є діянням, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, за яке законодавством України встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів містить розділ V ЗУ «Про запобігання корупції», зокрема ст. 28, яка зобов`язує осіб, зазначених у п. 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - НАЗК чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, а бланкетні диспозиції ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відсилають до ЗУ «Про запобігання корупції» і кореспондується з ч. 1 ст. 28 цього Закону, яка у свою чергу передбачає конкретні зобов`язання.

Згідно примітки ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів міститься і у ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», де розкривається зміст такого терміну як приватний інтерес, яким є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити, що а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Для встановлення ж наявності факту прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів, у тому числі і для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно також встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як 1) наявність факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, у чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; 3) наявність повноважень на прийняття рішення; 4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного із зазначених фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає, а тому встановлення таких обставин в обов`язковому порядку має бути відображено як у протоколі про правопорушення, пов`язане з корупцією, так і у судовому рішенні.

Повертаючись до обставин справи, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посадізавідувача відділення інтенсивної терапії КУ «6-а міська клінічна лікарня», є особою на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». У вказаному відділені також працює син останнього - ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 відповідно до п. 2.12. Посадової Інструкції розробляє та затверджує графік роботи співробітників структурного підрозділу, здійснює належну розстановку, використання медичних кадрів і організовує їх працю.

У лютому, березні, квітні, та листопаді 2018 року ОСОБА_1 також розробив та затвердив графік роботи з навантаженням серед лікарів відділення, як і в інші періоди, однак саме вони стали предметом дослідження правоохоронних органів.

У протоколах про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначається про те, що він розробляв та затверджував графіки з метою нарахування більшої кількості відпрацьованих годин для подальшого отримання додаткових кошів ОСОБА_2 .

Водночас, отримання грошової винагороди у формі зарплати та її складових - премії, надбавки, за своєю суттю не може виступати мотивом правопорушень, пов`язаних з корупцією, оскільки право «на зарплату, не нижчу від визначеної законом», законодавчо закріплене у ст. 43 Конституції України, а згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 1-2 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, і її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

На національному рівні КСУ у своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5 рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Аналогічним рішенням від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine), ЄСПЛ визначив концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб «він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід», тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи, у даному конкретному випадку на користь ОСОБА_1

«Якість закону» є автономним поняттям, створеним ЄСПЛ у процесі тлумачення положень Конвенції, вимоги до якого добре проілюстровані також і у справі «Корецький та інші проти України» (Koretskyy and Оthers v. Ukraine), 03.04.2008, п. 47-47, заява № 40269/02), де Суд дійшов такого висновку: «навіть припускаючи, що положення закону було правильно розтлумачене судами та втручання базувалося на формальній підставі, закріпленій у національному законодавстві», та черговий раз нагадав, що «вислів «передбачений законом» у п. 2 ст. 11 Конвенції не тільки вимагає, аби дія, яка оскаржується, була передбачена національним законодавством, а й також містить вимогу щодо якості закону».

Суд не може погодитися з висновками працівників поліції про те, що ОСОБА_1 під час розробки та затвердження графіку роботи відділення, де він є завідуючим, перебував у суперечності між приватним майновим інтересом, зумовленим сімейними стосунками та виконанням службових (посадових) обов`язків, що впливала на об`єктивність та неупередженість прийняття ним рішень чи вчинення дій, оскільки за інші місяці роботи рівень навантаження у ОСОБА_2 не був вищим, ніж у інших лікарів, а й інколи, навпаки - був нижчим.

Суд вважає, що розробляючи та затверджуючи графіки роботи відділення, ОСОБА_1 не мав реального конфлікту інтересів між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, який би впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття ним рішень, або ж на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, оскільки останній діяв у межах чинного законодавства України. При цьому, суд приймає до уваги, що саме поняття «приватний інтерес» за ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», є набагато вужчим за його розмовне тлумачення й віднесення до такої категорії заробітної плати й інших прирівняних до неї виплат є дещо спірним і таким, що не повною мірою узгоджується з роз`ясненнями самої НАЗК.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні у справі докази, суд дійшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складів правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.1 ст.172-7 і ч.2 ст.172-7 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколах про адміністративні правопорушення, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні цих правопорушень під час розгляду справи встановлено не було. При цьому, сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів (не повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів).

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, яка має пріоритет над національним законодавством і згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Відповідно до абзацу 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, з обставин наведених вище строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, на даний час закінчився.

Дані адміністративні протоколи, які були об`єднанні в одне провадження надійшли до суду 10.07.2019.

Згідно ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 172-7, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 335/7595/19 (3/335/1251/2019) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП зі справою про адміністративне правопорушення № 335/7596/19 (3/335/1252/2019) відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, зі справою про адміністративне правопорушення № 335/7597/19 (3/335/1253/2019) відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, зі справою про адміністративне правопорушення № 335/7598/19 (3/335/1254/2019) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, зі справою про адміністративне правопорушення № 335/7599/19 (3/335/1255/2019) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, зі справою про адміністративне правопорушення № 335/7600/19 (3/335/1256/2019) відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, зі справою про адміністративне правопорушення № 335/7602/19 (3/335/1257/2019) відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, зі справою про адміністративне правопорушення № 335/7603/19 (3/335/1258/2019) відносно ОСОБА_1 за ч. ст. 172-7 КУпАП, присвоївши справі єдиний № 335/7595/19 (3/335/1251/2019).

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст.172 Кодексу України відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.П. Соболєва