Справа № 161/4976/19 Провадження №33/802/622/19 Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л. В.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130, ч.1 ст.139 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю ОСОБА_1 та його захисника Римарчука А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , приватного підприємця на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130, ч.1 ст.139 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 березня 2019 року о 08 год. 10 хв. на вул. Данила Галицького, 36 у м. Луцьку, він, в порушення п.2.9а ПДР, керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 200», д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, вчинивши тим самим правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 16 березня 2019 року о 08 год. 10 хв. на вул. Данила Галицького, 36 у м. Луцьку, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 200, д.н.з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не був уважний, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонний камінь бордюру. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, вчинивши тим самим правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, того ж дня, о 08 год. 10 хв. на вул. Данила Галицького, 36 у м. Луцьку, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 200, д.н.з НОМЕР_1 , в порушення вимог п.2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, не був уважним та скоїв наїзд на бетонний камінь бордюру, чим його пошкодив, вчинивши тим самим правопорушення, передбачене ч.1 ст.139 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в його діях відсутній склад правопорушень, які ставились йому у вину. Просить поновити пропущений строк на оскарження постанови суду, оскільки з її текстом він ознайомився лише 05 липня 2019 року, так як перебував на стаціонарному лікуванні в Луцькій міській клінічній лікарні, та скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Римарчука А.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був відсутній в судовому засіданні суду першої інстанції у зв`язку з тим, що перебував на лікуванні в Луцькій міській клінічній лікарні (а.с.59), копію постанови судді отримав 05.07.2019 року, що підтверджується його заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копії постанови судді (а.с.33).

Згідно ордеру на надання правової допомоги серії ВЛ №000044770 від 13.06.2019 року ОСОБА_1 заключив договір про надання допомоги з адвокатом Римарчуком А.В. лише у Луцькому міськрайонному суді, що виключає право адвоката від імені довірителя звертатись до суду апеляційної інстанції зі скаргою на постанову судді суду першої інстанції (а.с.29).

Оскільки ОСОБА_1 був відсутній в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду матеріалів, у зв`язку з перебуванням у лікувальному закладі на стаціонарі, його захисник був позбавлений можливості звертатись з апеляційною скаргою на постанову судді самостійно, копію постанови судді Карпенко С.М. отримав 05.07.2019 року, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови судді йому слід поновити.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що судовий розгляд даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції відбувся без додержанням вказаних норм законодавства, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130, ч.1 ст.139 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є необґрунтованим, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

Так, у відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.124, ч.1 ст.130, ч.1 ст.139 КУпАП, суб`єктами даних правопорушень виступають водії транспортних засобів.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 категорично заперечив, що у вказаний у протоколі час та дату керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, але не заперечив факт вживання спиртних напоїв, перед тим, як зняти автомобіль з бордюра, із своїм знайомим, який проживає поруч. Доповнив, що домовився із знайомими про їх допомогу в транспортуванні транспортного засобу прибув на місце події, коли знімав автомобіль із бордюра прибули працівники поліції, які провели освідування на стан сп`яніння, про що він не заперечував оскільки дійсно вживав спиртні напої однак вважав неправильним обвинувачення про те, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, але не міг це довести на місці.

Такі пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції узгоджуються з іншими наведеними даними матеріалів справи, які в розумінні ст.ст.251, 252 КУпАП є належними та допустимими доказами.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та перебування ним на момент його проходження в стані алкогольного сп`яніння, однак вони не були свідками того, що ОСОБА_1 у вказаний в постанові день та час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, скоїв дорожньо-транспортну пригоду та наїзд на бетонний камінь бордюру, пошкодивши його (а.с.12).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з відеозапису з бодікамер поліцейських ОСОБА_1 неодноразово, на запитання працівників поліції наголошував на тому, що транспортним засобом не керував, з рапорту працівника поліції ОСОБА_4 вбачається, що ним було помічено автомобіль Мерседес Є200 д.н. НОМЕР_2 , який виїхав на відбійник по вул. Гнідавській (а.с.13), даних про те, що він чи інший працівник поліції бачили, що за кермом даного автомобіля перебував саме ОСОБА_1 у рапорті не зазначено, немає таких даних і в інших матеріалах справи, не здобуто їх і судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції не було встановлено що саме ОСОБА_1 було вчинено вказані у протоколах адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 червня 2019 року.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області 13 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк