П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Скотара О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Скотара О.М.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 11 листопада 2018 року о 18 год. 15 хв. на вул. Столичне Шосе, 101 Д в м. Києві, керуючи автомобілем «JAC» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 60,7 - 63,4 км/год., чим перевищила встановлену в населеному пункті швидкість руху на 10,7 - 13,4 км/год., при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «FORD» з номерним знаком НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила п. п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

В апеляційній скарзі захисник Скотар О.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Одночасно апелянт заявляє клопотанняпро поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Захисник Скотар О.М. зазначає, що копію судового рішення він отримав 20.09.2019. Крім того звертає увагу на те, що під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ні він ні ОСОБА_1 не були присутні. У зв`язку з наведеним зазначає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив із поважних причин.

В доводах апеляційної скарги захисник вказує, що постанова ухвалена з порушенням норм процесуального та невірним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції належним чином не відреагував на письмове клопотання захисника Скотара О.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку із поважними причинами та розглянув справу без участі захисника Скотара О.М. та ОСОБА_1 Крім того, суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_1 про результати розгляду даної справи та прийняв до уваги лише докази, наявні в матеріалах справи.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 19.07.2019 о 09 год. 45 хв. прибула до Голосіївського районного суду м. Києва до судді Шкірай М.І., щоб особисто заявити клопотання про відкладення розгляду даної справи, проте судове засідання по розгляду даної справи не відбулося, так як працівниками суду було повідомлено, що судове засідання буде відкладене на іншу дату, після чого ОСОБА_1 залишила приміщення Голосіївського районного суду міста Києва.

Апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції в описовій частині постанови зазначає, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, однак такі відомості не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 з`явилась до суду та була введена в оману працівниками суду, з приводу того, що судове засідання буде перенесено. Крім того, в оскаржуваній постанові нічого не вказано про клопотання адвоката з приводу відкладення розгляду справи на іншу дату, яке було подане до суду завчасно, разом із документами, які підтверджують поважність причин неявки до суду.

Захисник зазначає, що проігнорувавши клопотання захисника в інтересах ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, суд першої інстанції грубо порушив права ОСОБА_1 на захист.

Апелянт звертає увагу суду на те, що 11.11.2018 відразу після вказаної дорожньо - транспортної пригоди (далі - ДТП) на місці події працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення лише відносно ОСОБА_2 за порушення вимог п. 2.3.Б та п. 10.2 ПДР України та зібрані матеріали були направлені на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва. В межах справи відносно ОСОБА_2 , останній за замовленням отримав висновок експертного дослідження № 60 від 20.03.2019, яке виконав судовий експерт ОСОБА_3 . Відповідно до результатів проведеного експертного дослідження, в утворенні даної ДТП винен ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В подальшому, ОСОБА_2 долучив копію експертного дослідження № 60 від 20.03.2019, яке виконано в межах справи по розгляду протоколу про адміністративне правопорушення вчинене ним, до УПП ГУ НП у м. Києві з вимогою складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що і було здійснене працівниками поліції.

В апеляційній скарзі захисник Скотар О.М. зазначає, що висновок експертного дослідження № 60 від 20.03.2019 на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконним, не об`єктивним. Апелянт вказує, що даний висновок експертного дослідження є недопустимим доказом, у зв`язку із необ`єктивним його проведенням, яке полягало у дослідженні обставин ДТП, яка сталася між двома учасниками згідно варіанту розвитку подій, який зазначив саме замовник даного експертного дослідження ОСОБА_2 та невірного зазначення вихідних даних обставин утворення ДТП замовником - ОСОБА_2 даного експертного дослідження.

Також апелянт вказує, що копії пояснень ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи неможна вважати допустимим доказом, оскільки вказані особи навіть додатково не опитувалися, з метою отримання повноцінних пояснень від них.

Захисник звертає увагу суду, що всупереч вимог, передбачених ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності ОСОБА_1 та не містить підпису останньої. Також, у ньому не зазначено відомостей про свідків, копії пояснень яких містяться в матеріалах справи.

Крім того, апелянт вказує, що в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення було складено через шість місяців після зазначеної ДТП.

Також у протоколі не зазначено про жоден доказ з приводу заподіяних матеріальних збитків та до протоколу таких доказів також не додано, в той час, як обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, а саме об`єктивної сторони є настання матеріальної шкоди, яка має бути зазначена.

Захисник зазначає, що суд поверхнево дослідив матеріали справи, оскільки судом не враховано особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин.

Розглянувши клопотання, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ані ОСОБА_1 , ні її захисник не були присутні при ухваленні судового рішення.

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, захисник в інтересах ОСОБА_1 отримав копію судового рішення від 19 липня 2019 року - 20 вересня 2019 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Скотара О.М., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , експерта ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За приписами ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи по адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні.

На думку апеляційного суду, розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд у відповідності до положень ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини справи та дійшов вірного висновку про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова суду містить посилання на докази, якими суд обґрунтовував своє рішення, їх оцінку, а також мотиви прийнятого рішення.

Так, відповідно до висновку № 60 експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «JACS3» з номерним знаком НОМЕР_1 та «FORD-Mondeo» з номерним знаком НОМЕР_2 , яка мала місце 11 листопада 2018 року в місті Києві по вул. Столичне шосе, 101 Д, встановлено, що водій автомобіля «JAC S3» порушила вимоги п. 12.3 та п. 12.4 ПДР України.

Доводи апелянта щодо визнання недопустимим доказом висновку експерта № 60 у зв`язку із необ`єктивним його проведенням, яке полягало у дослідженні обставин ДТП, згідно варіанту розвитку подій та вихідних даних, які були зазначені саме ОСОБА_2 , як замовником даного експертного дослідження, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Так, із вказаного висновку вбачається, що дослідження було проведено на підставі копій документів, які складались працівниками поліції на місці ДТП, а саме: пояснень водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ; схеми місця ДТП від 11.11.2018; протоколу огляду місця ДТП; фотознімків з місця ДТП. Відтак підстав вважати зазначені дані, як такі, що надані лише згідно варіанту розвитку подій водія ОСОБА_2 у суду немає.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , вона рухалась по вул. Столичне шосе та почала зміщуватися в право, у бік вул. Заболотного, швидкість керованого нею автомобіля була близько 60 км/год. Рухаючись вперед вона побачила на відстані близько 50 метрів автомобіль «Toyota», який виїжджав від автосалону, при цьому даний автомобіль рухався впоперек проїзної частини зліва на право під кутом близько 90 градусів відносно її напрямку руху, та зайняв положення у третій смузі руху у попутному із нею напрямку. В цей час вона перелаштувалась у другу смугу та почала різко гальмувати ще до початку місця, де дозволено здійснювати маневр розвороту автомобіля зі смуги зустрічного руху. Після цього, рухаючись в перед в режимі гальмування вона почула гучний звук роботи двигуна автомобіля та побачила, як на її смугу із - за передньої частини вказаного автомобіля «Toyota», з ліва на право відносно її тогочасного місця розташування, виїжджає автомобіль «FORD». Побачивши автомобіль «FORD», який став перешкодою у її русі, вона відразу почала гальмувати, проте її автомобіль продовжував рухатися в перед у режимі гальмування, через деяку відстань її авто зіткнулося із автомобілем «FORD».

В судовому засіданні експерт ОСОБА_6 з урахуванням довжини гальмівного шляху автомобіля «JAC» фактично підтвердив, що швидкість автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , перевищувала дозволену на вказаній ділянці дороги. За умови дотримання швидкісного режиму водієм ОСОБА_1 зіткнення не відбулося б. Зазначив, що пояснення ОСОБА_1 стосовно швидкості та механізму виникнення ДТП, є технічно неспроможними.

В той же час свідок сторони захисту ОСОБА_5 під час апеляційного розгляду надав пояснення, що удар відбувся у задню ліву частину автомобіля «FORD», що спростовує пояснення ОСОБА_1 щодо того, що зіткнення відбулося у правий бік автомобіля «FORD».

З огляду на зазначене, доводи ОСОБА_1 про те, що автомобіль «FORD» під керуванням ОСОБА_2 по відношенню до керованого нею автомобіля був під кутом близько 90 градусів не підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до фотокарток з місця події, зафіксована деформація задньої частини кузова автомобіля «FORD» без очевидного зміщення в ліво, що також спростовує доводи ОСОБА_1 щодо того, що удар був в правий бік автомобіля «FORD».

Отже, в момент зіткнення транспортних засобів автомобіль «FORD» під керуванням ОСОБА_2 був у тій же смузі, що і автомобіль керований ОСОБА_1 .

З огляду на характер та локалізацію пошкоджень транспортних засобів, а також місце їх зіткнення, судом вірно зроблено висновок, про порушення водієм ОСОБА_1 п.12.3 та п. 12.4 ПДР України.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо поверхневого дослідження судом першої інстанції матеріалів справи, а саме, що судом не враховано особу порушника, його майнового стану, пом`якшуючі обставин.

Так, апеляційний суд зазначає, що вказані захисником в апеляційній скарзі обставини, повинні враховуватись судом у випадку накладення адміністративного стягнення, а оскільки строки накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 закінчились, то судом вірно не взято їх до уваги.

Щодо невідповідності дій водія ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці ПДР України, то апеляційний суд звертає увагу, що судом розглядається провадження лише стосовно ОСОБА_1 в межах висунутого відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення обвинувачення. Тому давати оцінку дій інших осіб в межах даного провадження суд не вправі.

Апеляційний суд зазначає, що дане рішення не є преюдиційним при вирішенні питання про винуватість в даній ДТП й іншого учасника пригоди.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони не можуть служити підставами для скасування постанови судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року та закриття провадження у справі з наведених у ній підстав, оскільки вони не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції за наслідками розгляду справи прийняте законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, відтак підстав для його скасування за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не має.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу захисника Скотара О.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року, про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун