Справа № 137/1239/19
Провадження № 33/801/987/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Чернілевської Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Водій ОСОБА_1 12 вересня 2019 року о 12 год 30 хв керував автомобілем ЗАЗ д.р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто 384, 20 грн судового збору на користь держави.

На таку постанову 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що при розгляді справи суд першої інстанції не дотримався вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідних нормативних актів. Докази, які є в справі, не підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі на підставі пункту першого статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Водночас в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови суду від 04 листопада 2019 року. Підставою для поновлення строку ОСОБА_1 вважає його неналежне повідомлення про час і місце розгляду справи та отримання ним постанови суду 18 листопада 2019 року (а.с. 14).

Апеляційний суд визнає такі причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними та такими, що дають підстави для поновлення строку.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чернілевської Р.В., які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за даною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.2 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 розд. І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 розд. І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, ґрунтується на доказах, зібраних та досліджених у судовому засіданні, яким суд дав належну правову оцінку.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що було доведено матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР№233866, від 12 вересня 2019 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 12 вересня 2019 року, згідно з якими водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у повному обсязі.

За змістом частин 3,4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 233866, від 12 вересня 2019 року, який підписаний ОСОБА_1 , що ним не заперечується, останній відмовився від реалізації своїх прав (ст. 268 КУпАП) давати пояснення, заявляти клопотання.

ОСОБА_1 зазначив у протоколі, що пояснення надасть в суді.

Тобто, будь-яких заперечень щодо дій поліції при складанні протоколу (ст. 254 КУпАП), залучення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від ОСОБА_1 не надходило.

Про це свідчать адміністративні матеріали.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні у справі докази не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5. Правил дорожнього руху України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Згідно з довідкою про склад сім`ї, виданою Громадською сільською радою Літинського району Вінницької області від 20 листопада 2019 року за № 02-23/611 ОСОБА_1 зареєстрований і проживає за адресою в квартирі АДРЕСА_1 .

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 233866, з яким під підпис був ознайомлений ОСОБА_1 , місцем проживання вказано будинок за АДРЕСА_2 .

Отже, саме з вини ОСОБА_1 , який неточно вказав свою адресу при складані протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 233866, судова повістка була направлена за адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 233866 та повернулася до суду з причини, що адресат за такою адресою не проживає (а.с. 2; 9).

За повідомленням Комунального закладу «Вінницький обласний наркологічний диспансер» «СОЦІОТЕРАПІЯ» від 13 вересня 2019 року за № 1144 (доданого да апеляційної скарги), на підставі самозвернення ОСОБА_1 13 вересня 2019 року о 16-00 годині було проведено його медогляд, за висновком якого у гр-на ОСОБА_1 встановлено: тверезий, ознак сп`яніння не виявлено.

Суд не приймає до уваги це повідомлення, оскільки на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не впливає наявність висновку медичного закладу, до якого особа, що притягується до адміністративної відповідальності звернулася самостійно, оскільки відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку сама по собі утворює склад адміністративного правопорушення.

Саме з цих підстав суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик для допиту лікаря-нарколога КП ВОНД «СОЦІОТЕРАПІЯ».

Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Заперечення ОСОБА_1 щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційний суд розцінює як обраний особою спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги статей 279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для справи встановлено, дії ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП кваліфіковано правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Літинського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Літинського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин