Справа №463/3949/19
Провадження №3/463/947/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Гирич С. В., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Новіцького П.М., потерпілого ОСОБА_2 , захисника Худоби Г.М. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 в за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1, 124, 122-4 КпАП України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 13 травня 2019 року о 2 год. 00 хв. у м.Львові по вул.Личаківська,29, керував автомобілем марки Сеат Ібіца д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці чи у медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Крім цього ОСОБА_1 , 13.05.2019 року о 02 год. 00 хв., керувавши автомобілем Сеат Ібіца д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Личаківській, 29 не вибрав безпечної швидкості руху, недотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Фольксваген Каравелла д.н.з. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_2 , чим порушив п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Крім цього ОСОБА_1 , 13 травня 2019 року о 02 год. 00 хв. на вул.Личаківська, 29 в м.Львові, керуючи автомобілем Сеат Ібіца д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не здійснив негайної зупинки і залишив місце події не повідомивши про дорожньо-транспортну пригоду підрозділ поліції, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень заперечив повністю. Суду пояснив, що з 12 на 13 травня 2019 року перебував у центрі м. Львова в нічному клубі, де вживав алкоголь. Він попросив свого знайомого, який є поліцейський та таксує у вільний час, щоб той відвіз його додому, оскільки він не має прав. Його знайомий приїхав на автомобілі Сеат, він був у автомобілі пасажиром. Рухаючись по вулиці Личаківській у м. Львові він періодично засинав і в один із моментів, коли проснувся, почув від знайомого, що їх переслідує автомобіль невідомого, бо щось сталося на дорозі. На вулиці Котика вони зупинилися, до них підійшов чоловік, який вимагав від них гроші, у зв`язку з тим, що водій зачепив його авто і оскільки знайомий відмовився платити гроші, була викликана поліція. Вказав, що самого ДТП він не бачив, як і пошкоджень у іншому автомобілі. Окрім того, поки чекали приїзду поліції, на місце події приїхали знайомі потерпілого. Він відійшов у кущі по потребі, але ці знайомі його догнали і затримали. А його знайомий, який був за кермом пішов з місця події. Зазначив, що відмовся проходити огляд приладом Драгер і в медичному закладі, оскільки він не перебував за кермом автомобіля.

Захисник Новіцький П.М. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення за відсутності події та складу таких правопорушень. Вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення оформлені неналежним чином, до них не долучено пояснення свідків, рапорти працівників поліції, відеозаписи з нагрудної камери працівників поліції, у протоколах вказано недостовірні дані в частині суду який буде проводити розгляд справи, не викладено суть адміністративних правопорушень відповідно до фабули ст.130 та 124 КУпАП. Вважає, що відеозапис з відео реєстратора патрульного поліцейського спростовує вину у вчиненні правопорушень ОСОБА_1 , оскільки той розмовляв чітко та впевнено, його пояснення були логічними та послідовними. Крім цього у матеріалах адміністративної справи за ст.130 КУпАП відсутнє направлення водія на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, що підтверджується відеозаписом. Тому вважає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що вночі на автомобілі Фольксваген їхав біля Винниківського ринку по вул. Личаківській у м.Львові в сторону центр, під час руху водій автомобіля Сеат недотримався дистанції на вчинив з ним зіткнення, після чого автомобіль Сеат не зупинився і продовжив рух. Він зателефонував у поліцію, повідомим про цей факт, йому порадити їхати за автомобілем і повідомляти місце свого знаходження для того, щоб до них прибув наряд поліції. Автомобіль Сеат весь час рухався у його полі зору, на вул. Некрасова він звернув у тупик на вулицю Котика і він його догнав та заблокував рух. З автомобіля вийшло двоє осіб ОСОБА_3 і ще один чоловік невідомий. Він чітко бачив, що коли автомобіль зупинився, за кермом водія перебував ОСОБА_1 . Оскільки потрібно було утримувати цих осіб до приїзду поліції, він зателефонував сину, який приїхав на місце події із своїм знайомим. Через деякий час невідомий, який перебував на місці пасажира автомобіля, яким керував ОСОБА_1 пояснив, що за кермом не був і йде з місця події. До приїзду поліції, ОСОБА_1 намагався втекти з місця події, але син та його друзі, повернули його назад. Коли приїхав наряд поліції Рослік заявив, що автомобілем не кервав. Зазначив, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння приладом Драгер та у медичній установі однак він відмовився, пояснюючи, що він не водій і автомобілем не керував. При оформленні протоколів про адміністративне правопорушення були присутні ОСОБА_4 та його син ОСОБА_5 і ще один їх знайомий, який через деякий час пішов.

В судовому засіданні, як свідка допитано ОСОБА_4 , який суду вказав про те, що був свідком при складенні протоколу про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 . Його попросив приїхати син потерпілого, пояснивши, що батько затримав водія, який пошкодив його автомобіль і втікав. Коли прибув на місце події на вулицю Котика, побачив трьох працівників поліції і ОСОБА_1 , якого раніше не знав і зрозумів, що він правопорушник, якого затримали. Ствердив, що бачив, що Рослік був випивший, він стояв поруч з ним. Працівники поліції коли оформляли матеріали у його присутності пропонували Росліку пройти огляд на стан сп`яніння на Драгері і в медичній установі, але той стверджував, що не керував автомобілем і огляд проходити не буде і аналізи їхати здавати також. Потім прийшов ще один невідомий, який ніби-то був у цьому ж автомобілі. При ньому працівник поліції запитав у цього невідомого чи кервав він автомобілем і незнайомий сказав, що за кермом був не він.

Свідок ОСОБА_6 суду дав покази про те, що йому передзвонив батько ОСОБА_7 , щоб він приїхав на вул. Котика у м. Львові. бо його зачепив інший автомобіль, водій автомобіля не зупинився та втікав. Він подзвонив своїм знайомим і попросив під`їхати допомогти батькові, бо той уже догнав автомобіль, який скоїв ДТП і втікав. Приїхавши він побачив, що його батько затримав якогось хлопця, пізніше взнав його прізвище Рослік. Батько повідомив йому, що той спричинив ДТП внаслідок чого пошкодив його автомобіль на вул. Личаківській і він його переслідував аж до вул.Котика, заїхавши в тупик, той зупинився. Тут він його і затримав. ОСОБА_3 стверджував, що автомобілем він не керував, те що вживав алкоголь не заперечив. Був свідком того, як працівники поліції пропонували ОСОБА_8 пройти огляд на стан сп`яніння приладом Драгер та у лікарській установі, але він відмовився і настоював на тому, що автомобілем не керував. Згодом на місце події прийшов знайомий ОСОБА_9 , який також перебував у цьому автомобілі під час ДТП і на запитання поліції цей невідомий ствердив, що за кермом автомобіля не перебував.

Вивчивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_7 , свідків, дослідивши наявні у справі докази, оглянувши відеозапис з місця події, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

В судовому засіданні оглянуто відеозапис з місця події, представлений Управлінням патрульної поліції у м. Львові. На файлі за № 243000091 на 3.31 хв. запису видно, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти тест на вживання алкоголю на алкотестері «Драгер», у відповідь Рослік відмовився, оскільки він не є водій. Повторно на файлі - № на 3.38 хв. запису видно, як працівник поліції запитує у ОСОБА_1 про те, чи буде він проходити огляд на алкотестері, на що останній відповів, що він не водій. На запитання поліцейського про те, чи готовий він поїхати у медичну установу для проходження огляду, останній відповів, що він не водій і викликав таксі «BOLT». При цьому така пропозиція робилася у присутності двох свідків. Доводи захисника про те, що Рослік не відмовлявся від проходження огляду у медичній установі, про що чути на записі, не враховуються судом, оскільки дійсно спочатку ОСОБА_3 відмовився лише від проходження алкотестера «Драгер», а відносно проходження огляду у медичній установі сказав подумаю, однак через три хвилини відмовився від будь-якого огляду, заявивши, що він не водій і працівники поліції не мають доказів того, що він керував транспортним засобом.

Такий висновок суду підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_7 , що допитані в судовому засіданні, які підтвердили той факт, що працівниками поліції пропонувалося пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на що останній відмовився від проходження огляду як у медичній установі так і приладом Драгер.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що автомобілем Сеат не керував суд оцінює критично, оскільки потерпілим ОСОБА_10 чітко вказано на ОСОБА_1 , як особу, що керувала транспортним засобом Сеат, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду по вул.Личаківській та якого намагався зупинити, оскільки останній залишив місце події. При цьому потерпілий вказує, що рухався за автомобілем попередньо повідомивши про ДТП по телефону поліцію, переслідуючи автомобіль весь час спілкувався в ефірі, вказуючи його напрямок руху і не випускав автомобіль із поля зору. Коли автомобіль заїхав у тупикову вулицю Котика, він одразу ж під`їхав за ним і чітко бачив, що за кермом сидів саме ОСОБА_3 , а інша особа вийшла з місця пасажира, заявила, що не керувала транспортним засобом і через деякий час пішла з місця події. Окрім того, із відеозаписів з камер поліцейських та пояснень свідків вбачається, що в процесі оформлення адміністративних матеріалів ця невідома особа прибула на місце події, ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_7 підтвердили, що ця особа була в автомобілі і на запитання поліцейського чи керував він транспортним засобом, невідома особа відповіла, що за кермом автомобіля не перебував.

Крім цього, в судовому засіданні оглянуто відеозапис з камери будинку, який розташований навпроти, де зупинилися автомобілі по вулиці Котика у м. Львові. З нього видно, що за легковим автомобілем дійсно їде мікробус, і після зупинки автомобілів одночасно з легкового автомобіля вийшли дві особи, одна із місця пасажира, інша із місця водія, а також з мікробуса вийшов водій і підійшов до водія легковика. При цьому потерпілий пояснив, що на відео, яке він разом з працівником поліції отримали у стоматологічній клініці, яка розміщена на проти будинку по вул. Котика, 4 у м. Львові зображено події, коли він, переслідуючи автомобіль Сеат зупинив його на вул.Б.Котика,4 і з цього автомобіля вийшло дві особи, на місці водія був ОСОБА_1 , а на місці пасажира інша особа, яка пояснила, що автомобілем не керувала і пішла з місця події, а він затримав ОСОБА_9 та чекав приїзду працівників поліції.

При цьому доводи захисту про те, що цей диск не може бути доказом, не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані можуть встановлюватися показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Враховуючи наведене вище, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість та достатність приходжу до висновку, що доводи особи, відносно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення про те, що не керував автомобілем спростовуються наведеними вище доказами.

Заперечення, що викладенні у клопотанні захисника Новінського П.М. не спростовують висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст.124,130 та 122-4 КупАП та не є достатніми для ухвалення рішення про закриття провадження у адміністративній справі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.124, 122-4 КпАП України, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №143202 від 13.05.2019 року, БР №082616 від 13.05.2019 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, рапортом складеним працівниками поліції.

Вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст.124, 122-4 КпАП України.

Відповідно до ч.2 ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищенаведене, характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, а також тяжкість скоєного, вважаю, що правопорушнику необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції статті 130 ч.1 КпАП України.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.1 ст.130, 124,122-4, 283, 284, 294 КпАП України, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та обрати йому покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 грн. (двісті п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок); адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. (триста сорок гривень 00 копійок).

Відповідно до положень ч.2 ст.36 КпАП України остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

На постанову може бути подана апеляційна скарга, протест прокурора до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.