Провадження № 3/127/5076/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2019 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 91 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушила правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме: протягом 2018-2019 рр. на території парку пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення («Парк ім. О.І. Ющенка») проводилось видалення зелених насаджень без наявності затверджених лімітів та використання природних ресурсів (ліміт не представлений). Крім того, не представлений проєкт утримання та реконструкції парку. А також, ОСОБА_1 не вжила заходів щодо встановлення охоронних знаків та інформаційних аншлагів меж території парку

ОСОБА_1 в судовому засіданні винуватість у вчиненні правопорушення не визнала та суду пояснила, що на території парку протягом 2017-2018 рр. було видалено 337 аварійно-небезпечних дерев, натомість у 2019 р. здійснено насадження молодих дерев в загальній кількості 1025 штук. Після отримання припису від 20.06.2019 р. КЗ «ВОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» звернувся до Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації із запитом щодо надання затверджених лімітів на видалення аварійно-небезпечних дерев. Відповідь на даний запит вони отримали лише 02.08.2019 р., згідно з якою на законодавчому рівні відсутній порядок видачі таких дозволів, натомість згаданим Департаментом готується проєкт рішення Вінницької обласної ради «Про затвердження Порядку встановлення лімітів на використання природних ресурсів в межах території». Що стосується охоронних знаків та інформаційних аншлагів, то такі таблички були встановлені.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту статті 91 КУпАП випливає, що адміністративна відповідальність настає у разі здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Частиною першою статті 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним порушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушила правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, зокрема протягом 2018-2019 рр. на «Парк ім. О.І. Ющенка» проводилось видалення зелених насаджень без наявності затверджених лімітів та використання природних ресурсів, не був представлений проєкт утримання та реконструкції парку та вжито заходів щодо встановлення охоронних знаків та інформаційних аншлагів меж території парку. При цьому, на підтвердження даного висновку жодних доказів суду надано не було. Крім того, суд враховує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не чітко сформульовано суть порушення, яке на думку головного спеціаліста відділу екологічного нагляду вчинила ОСОБА_1 . Зокрема в протоколі наведено загальну фразу, що протягом 2018-2019 рр. проводилось видалення зелених насаджень без конкретизації періоду такого видалення, виду насаджень, їх кількості тощо.

Натомість ОСОБА_1 обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення заперечила, зазначивши, що відповідно до охоронного зобов`язання № 115/19 на КЗ «ВОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» покладено обов`язок, зокрема вживати заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та шкідливого впливу на територію (об`єкт) природно-заповідного фонду. Так, протягом 2017-2018 рр. було видалено 337 аварійно-небезпечних дерев, натомість у 2019 р. здійснено насадження молодих дерев в загальній кількості 1025 штук. При цьому, надала суду акти обстежень стану зелених насаджень та ордери на їх видалення із зазначенням усіх характеристик. Окрім цього, КЗ «ВОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» після отримання припису від 20.06.2019 р. звернувся до Департаменту агропромислового розвитку екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації із запитом щодо надання затверджених лімітів на видалення аварійно-небезпечних дерев, проте відповідь на даний запит вони отримали лише 02.08.2019 р., а протокол було складено 27.06.2019 р. В обґрунтування своїм твердженням ОСОБА_1 надала суду документи переписки із вказаним Департаментом щодо визначення лімітів та виділення коштів на розробку проєкту утримання та реконструкції парку. Також, на спростування висновків, викладених у протоколі, ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи фотозображення встановлених табличок охоронних знаків та інформаційних аншлагів.

Суд враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. відповідно до якого адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі й закріпленою в статті 62 Конституції України.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рибемон проти Франції» зазначено, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, ніж це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином, здійснюючи аналіз наданих суду доказів у їх сукупності, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, закріпленого у статті 62 Конституції України, а також з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 91 КУпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 91, 247, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 91 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: