Справа № 165/756/19 Провадження №33/802/538/19 Головуючий у 1 інстанції:Василюк А. В.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А.,

з участю прокурора - Сасюка Л.О.,

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника - Кратюка В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 21 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , працює головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість а інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Волинській області визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнана винною за те, що вона, будучи головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю та зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління Держпраці у Волинській області, що відповідно до п.п."в" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" є суб`єктом на якого поширюється дія вищевказаного закону, несвоєчасно, до 01 травня 2018 року, без поважних причин, не подала декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим порушила вимоги ч.1 ст.45 ЗУ "Про запобігання корупції", тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову судді, а саме, виключити з мотивувальної частини постанови покликання на визнання її винною за ч.1 ст.172-6 КУпАП. Вважає, що постанова не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що вчинила всі необхідні дії щодо своєчасного подання декларації, зокрема, 20 березня 2017 року зареєструвалася на сайті Єдиного державного реєстру декларацій, однак через технічні негаразди системи, змогла подати декларацію лише 01 травня 2018 року. Стверджує, що про виниклі при спробах подати декларацію технічні помилки неодноразово повідомляла НАЗК в період за 28 березня до 04 квітня 2018 року листами на електронну скриньку агентства.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Кратюка В.С., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, прокурора, який просив постанову судді залишити без зміни, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при розгляді суд першої інстанції з`ясував всі обставини справи, належним чином дослідив наявні докази по справі та надав їм належну юридичну оцінку, а тому вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Закон України «Про запобігання корупції», визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно п.п.«в» п.1 ч.1ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Статтею 1 ЗУ «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №64 від 13 березня 2019 року (а.с.1-6), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.7-9), повідомленням з інтернет-сайту Єдиний державний реєстр декларацій (а.с.13-17), повідомленням Департаменту перевірки декларації та моніторингу способу життя (а.с.18-19), роздруківки послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 (а.с.20-29), повідомлення Управління Держпраці у Волинській області від 12 лютого 2019 року (а.с.30), копією наказу (а.с.31), посадовою інструкцією (а.с.32-34), копією присяги державного службовця (а.с.35), письмовим попередженням (а.с.36), копією журналу обліку навчання працівників (а.с.37).

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт пояснила, що 20 березня 2018 року вона зареєструвалася на сайті, намагалася подати декларацію. Однак, сайт постійно впродовж кількох днів видавав технічні помилки, про що вона електронними листами повідомляла НАЗК. Після того, як на її звернення відреагувало агентство, доступ до електронного кабінету був відновлений, та вона 01 травня 2018 року змогла успішно подати декларацію.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 дійсно до 01.05.2018 року намагалась увійти до системи щоб подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, однак не змогла її подати в зв`язку з наявними технічними проблемами, не пов`язаними з технічними збоями офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, що не заперечила вона в апеляційній скарзі та судовому засіданні, мотивуючи наявністю технічних помилок, які виникали під час подачі декларації.

Таким чином, постанова судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 21 червня 2019 року щодо неї - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк