Провадження № 33/824/2428/2019 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

за участю:

захисника Путраймса І.І.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, працюючої директором «Центру раннього розвитку», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення;

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Києва, працюючого менеджером «РудПром», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 164218, 11 жовтня 2018 року о 08 год. 10 хв. по Великій Кільцевій Дорозі напроти вул. Григорович-Барського, 2 в м. Києві, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималась безпечного інтервалу, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем Ford Focus д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1 . В діях ОСОБА_2 вбачається порушення п.п. 2.3. (б), 13.1 ПДР України.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 164219, 11 жовтня 2018 року о 08 год. 10 хв. по Великій Кільцевій Дорозі напроти вул. Григорович-Барського, 2 в м. Києві, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Ford Focus д.н.з. НОМЕР_3, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 2.3. (б), 13.1 ПДР України.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваного судового рішення не застосовано положення ст. 247 КУпАП, яке підлягало застосуванню, а саме п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. Натомість, безпідставно застосовано положення ст. 38 КУпАП, що врегульовує загальні положення строку накладення адміністративного стягнення та не встановлює процесуальних підставі для прийняття судового рішення. Судом першої інстанції пропущено строки, визначені ст. 38 КупАП для розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, провадження у справі підлягало закриттю за однією з підстав, визначених ст. 247 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції взагалі не здійснено оцінку зібраних матеріалів у справі, не співвіднесено невідповідності між поясненнями ОСОБА_2 наданими безпосередньо після вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди працівникам поліції, зафіксованим у протоколі про адміністративне правопорушення та зміненим показанням цього водія, наданих у суді першої інстанції, що суперечать одне одному. Крім того, оскаржувана постанова в мотивувальній частині ґрунтується на суперечливих висновках судової інженерно-технічної експертизи, які прямо суперечать поясненням водія ОСОБА_2 наданих безпосередньо після ДТП.

Суд першої інстанції безпідставно вказав, що водій ОСОБА_1 висновки судового експерта в судовому засіданні жодним чином не спростовував, оскільки невідповідність такого висновку наявним матеріалам справи мав встановити же суд шляхом усунення суперечностей між взаємовиключними показами водія ОСОБА_2 та з`ясування причин зміни первісних показань.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Путраймса І.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду першої інстанції без змін,

перевіривши матеріали адміністративного провадження, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати зазначені в цьому протоколі фактичні обставини чи кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Переглядаючи в порядку ст. 294 КУпАП рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважаю висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не можна вважати законним і обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 2.3.(б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Ухвалюючи постанову про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення суд першої інстанції послався на висновок експерта № 1-05/02 від 05.02.2019, та зазначив, що водій ОСОБА_1 висновки судового експерта жодним чином не спростував, свою невинуватість суду не довів, у зв`язку з чим, суд прийняв до уваги складений на виконання постанови суду висновок експерта.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що даний висновок не підтверджує не дотримання під час керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 п.п.13.1, 2.3.(б) ПДР України, про порушення яких ОСОБА_1 зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд першої інстанції фактично не дослідив інші, представлені у справі докази, у тому числі протоколи про адміністративні правопорушення, схему ДТП та письмові пояснення учасників ДТП.

Ці обставини беззаперечно свідчать про порушення судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального закону, більш того про помилковість таких висновків, у зв`язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №164219 від 11.10.2018 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Focus д.н.з. НОМЕР_3 , не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з авто Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.13.1, 2.3.(б) ПДР України, внаслідок зіткнення обидва автомобілі отримали механічні ушкодження (а.с. 2).

В своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він перестроювався в лівий ряд на розворот, прямо на розвороті він пропустив автомобіль, при цьому повністю зупинився і відчув удар в переднє ліве крило свого автомобіля. Водій автомобіля Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 , після зіткнення, вийшла із автомобіля та сказала, що вона повертала та їй засвітило сонце, внаслідок чого і відбулося зіткнення (а.с. 4).

Зазначені пояснення підтверджуються іншими доказами, зібраними у справі, зокрема, схемою ДТП, фотознімками, та частково поясненнями ОСОБА_2 , наданими зразу після дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №164218 від 11.10.2018 ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Honda CR-V д.н.з. НОМЕР_1 не дотрималась безпечного інтервалу та здійснила зіткнення з автомобілем Ford Focus д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , чим порушила вимоги п.13.1, 2.3.б ПДР України, внаслідок зіткнення обидва автомобілі отримали механічні ушкодження (а.с. 1).

В своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що вона рухалась по дорозі з ввімкненим лівим поворотом. Коли остання почала виконувати лівий поворот, вона відчула удар, після чого різко загальмувала. Двигун автомобіля заглох, та транспортний засіб скотився назад, оскільки стояв трішки під гору (а.с. 5).

Аналізуючи вказані пояснення учасників ДТП та інші наявні в матеріалах провадження докази, приходжу до висновку, що твердження ОСОБА_1 про те, що його автомобіль був в нерухомому стані під час моменту настання ДТП, тобто порушення п.п.13.1, 2.3.(б) ПДР ним допущено не було - є обґрунтованим та не спростовується наявними в матеріалах провадження доказами.

На підставі наведеного, вина ОСОБА_1 в порушенні п.п.13.1, 2.3.(б) ПДР України, тобто в не дотриманні останнім безпечної дистанції та безпечного інтервалу в даному випадку не узгоджується з встановленими фактичними обставинами адміністративного провадження.

Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Будь-яких інших доказів, окрім тих, що містяться в матеріалах адміністративного провадження, у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суду апеляційної інстанції надано не було.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За наведеного, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з прийняттям нової постанови, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко