Справа № 642/5062/19
Провадження 3/642/1329/19
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Крім того, До Ленінського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Також до Ленінського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою суду від 29.07.2019 вказані матеріали об`єднані в одне провадження під номером №642/5062/19.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №200477 від 14.07.2019 вбачається, що 14.07.2019 о 16 год 25 хв. в м.Харкові по пров. Озерянському, 94, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. Lexus RX 350, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Lexus RX 350, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП отримано механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Своїми діями, згідно протоколу, ОСОБА_1 , порушилап.13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Після чого ОСОБА_1 не зупинилась та поїхала з місця пригоди. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №200478 від 14.07.2019 ОСОБА_1 порушила п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №141705 від 14.07.2019 вбачається, що 14.07.2019 о 16 год. 27 хв. в м.Харкові по вул. Велика Панасівська, 67а, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. Lexus RX 350, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП отримано механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків Своїми діями, згідно протоколу, ОСОБА_1 , порушила п. 12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Після чого ОСОБА_1 не зупинилась та покинула місце пригоди. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №141706 від 14.07.2019 ОСОБА_1 порушила п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Окрім викладеного, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №141703 від 14.07.2019 вбачається, що 14.07.2019 о 16 год. 27 хв. в м.Харкові по вул. Велика Панасівська, 67а, водій ОСОБА_1 керувала т.з. Lexus RX 350, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я відмовилась в присутності двох свідків. Таким чином, згідно протоколу, ОСОБА_1 порушила п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про дату та час розгляду повідомлялась належним чином. Надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу 27.08.2019 без її участі.

Також, одночасно з цим, 27.08.2019 ОСОБА_1 подала до суду заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку з її відсутністю.

Щодо заявлених ОСОБА_4 . ОСОБА_5 клопотань, суд зазначає наступне.

23.08.2019 ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи 27.08.2019 без її участі.

27.08.2019 ОСОБА_1 подала до суду заяву про відкладення судового засідання 27.08.2019, у зв`язку з її відсутністю без надання доказів на підтвердження цього, при цьому, слід зауважити, що вказане клопотання подане у письмовому вигляді з особистим підписом ОСОБА_1 безпосередньо через канцелярію суду в день судового засідання, що спростовує її відсутність.

Вказаний адміністративний матеріал призначався до розгляду на 12.08.2019, однак розгляд справи було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку з її відсутністю у цей день у м.Харкові, при цьому докази підтвердження такої відсутності суду не надано ні при подачі такого клопотання, ні у наступне судове засідання.

Тому, зважаючи на наявність в матеріалах справи клопотання ОСОБА_1 від 23.08.2019 про розгляд справи без її участі, суд розцінює клопотання, заявлене 27.08.2019 про відкладення розгляду справи 27.08.2019 через її відсутність - необгрунтованим, без зазначення поважності неявки та як зловживання своїми правами, з метою уникнення адміністративної відповідальності через закінчення строків розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ « Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» 11 від 17.04. 2014 р., розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправдних зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Учасники справи повинні добросовісно здійснювати та використовувати свої права та обов`язки.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, нез`явлення сторін та представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необгрунтованих клопотань. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та те, що законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що згідно положень ст.268 КУпАП інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яких присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, наявність в матеріалах справи клопотання останньої про розгляд справи без її участі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п.п. 2.10а, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №200477 від 14.07.2019, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №200478 від 14.07.2019, схемою ДТП від 14.07.2019, поясненнями водія ОСОБА_2 в матеріалах справи.

Дані свідчення узгоджуються між собою та сумніву в суду не викликають

Крім того, вина ОСОБА_1 у порушенні п.п. 2.10 а, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, також повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №141705 від 14.07.2019, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №141706 від 14.07.2019, схемою ДТП від 14.07.2019, поясненнями водія ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_6 в матеріалах справи.

Дані свідчення узгоджуються між собою та сумніву в суду не викликають.

Окрім цього, суд, вивчивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №141703 від 14.07.2019 зазначено про наявність у командира взводу 1 роти 3 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Каленіченко С.Д. підстав вважати, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння та вказані такі ознаки: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Однак, ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, а також після видачі їй направлення, яке міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 також в присутності двох свідків відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає також в ухиленні від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Матеріали містять пояснення свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом від 14.07.2019 в матеріалах справи.

Дані свідчення узгоджуються між собою та сумніву у суду не викликають та підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористалася, протоколи про адміністративні правопорушення підписувати відмовилася, копії не отримала. Заперечень, зауважень щодо невідповідності внесених до протоколу даних не заявляла.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124, ст. 122-4, ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинила кілька адміністративних правопорушень, а саме за ст. 124, ст. 122-4, ст. 124, ст. 122-4 та ч.1 ст. 130 КУпАП, то відповідно до ст.36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції, встановленої ч.1 ст.130 КУпАП, як більш серйозного правопорушення.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, не встановлено.

Санкцією ч.1 статті 130 КУпАП передбачено, що дії визначені диспозицією даної статті тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Довідкою інспектора ОСОБА_9 від 17.07.2019 встановлено, що ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія НОМЕР_4 від 07.04.2005.

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 36 КУпАП, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ст. 124, ст. 122-4 та ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення слід стягнути судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7,9 33-36, 40-1, 122-4, 124, 130 ч.1, 245, 251, 256, 268, 278, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, ст.ст. 124, 122-4 та ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню:

- за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок;

- за вчинення правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 340 (триста сорок) гривень 00 копійок;

- за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок;

- за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 340 (триста сорок) гривень 00 копійок;

- за вчинення правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу: за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу - 40 800 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя О.П. Грінчук

Дата видачі постанови: ____ ____________________ ______ року.

Дата набрання законної сили постанови суду ____ ___________ року.

Суддя О.П. Грінчук