ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 663/2885/19
Провадження № 33/819/540/19 Суддя у 1-й інстанції Пухальський С.В.
Категорія: ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Красновський І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Красновський І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 17.10.2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 21.07.2019 року, о 01:30 годині, в м. Херсоні, по проспекту Ушакова, 36, керував автомобілем "Fiat Ducato", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійкою ходою, різким запахом алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп`яніння правопорушник відмовився у присутності двох свідків.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Зокрема зазначає, що судом було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а саме ч.ст.130, ст. 251, ч. 1 ст.256, ч.3 ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Суд безпідставно наклав стягнення за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки не проходив жоден із видів огляду на стан сп`яніння. Крім того, скаржник посилається на неповноту судового розгляду, оскільки суд не викликав та не допитав свідків. Розгляд справи провів без виклику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і тим самим він був позбавлений права захищатися в суді. Вважає, що за наявності суперечливих даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та відсутності належної оцінки інших доказів, суд першої інстанції розглянув справу по суті, не усунувши недоліків протоколу та не надавши цьому оцінки безпідставно притягнув його до відповідальності. Просить оскаржувану постанову скасувати, а справу закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Скадовського районного суду Херсонської області від 17.10.2019 року, оскільки про наявність постанови йому стало відомо після її отримання 15.11.2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Скаржник ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду адміністративної справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. На призначений судом час заяв від нього про відкладання розгляду справи та причини неявки в судове засідання не надходило.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, вважаю, що воно підлягає задоволенню у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП та доходжу висновку за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 191442 від 21.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 , 21.07.2019 року, о 01:30 годині, в м. Херсоні, по проспекту Ушакова, 36, керував автомобілем "Fiat Ducato", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійкою ходою, різким запахом алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп`яніння правопорушник відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 191442 від 21.07.2019 року, складений за порушення вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорт інспектора поліції від 21.07.2019 року; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозапис, наданий працівниками поліції.

Крім того, відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, протокол підписав, пояснень не надав. Не вказав заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних. Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення в порядку передбаченому ст. 267 КУпАП ним не оскаржувались, а тому у суду першої інстанції та у судді апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року "Романаускас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим; У рішенні ЄСПЛ від 21.07. 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції обґрунтовано оцінено встановлені фактичні обставини правопорушення, досліджено та перевірено докази, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумінні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про дане провадження апелянт без сумніву знав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2019 року суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за його відсутності, якого судом першої інстанції належним чином повідомлено про місце і час розгляду справи, а саме на 02.10.2019 року, 17.10.2019 року, шляхом подачі оголошення та направленням судових повісток за адресами які надані самим правопорушником та центром надання адміністративних послуг та що підтверджено наявним в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, які було надіслано на поштову адресу за місцем проживання ОСОБА_1 , зазначену ним у протоколі про адміністративне правопорушення, в яких зазначено як причину повернення те, що «ніхто не прийшов за листом». Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 було своєчасно повідомлено про місце і час розгляду справи, але він навмисно не з`явився в судове засідання з метою уникнути відповідальності.

Однак, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

З матеріалів справи вбачається, що, суд першої інстанції вжив заходів в порядку, передбаченому ст. 277-2 КУпАП для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду, застосував визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, встановлені ст. 277 КУпАП та обґрунтовано застосував норми ст. 268 КУпАП, щодо необов`язкової присутності при розгляді справи, належним чином повідомленої особи яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено в якому суді буде розглядатися адміністративна справа, його адреса.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії " від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, вина останнього підтверджується вищезазначеними матеріалами справи в їх сукупності та взаємозв`язку, а тому інші доводи апеляційної скарги суд сприймає критично, як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене.

Відповідно до ст. 23 КУпАП - адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

В рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.»; У справі "Ізмайлов проти Росії" п. 38 рішення від 16.10.2008 року, Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, його майнового стану, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови суд вірно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін. На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Скадовського районного суду Херсонської області від 17.10.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 17.10.2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду І.В. Красновський