Провадження № 3/761/6543/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч В.М., за участі секретаря судового засідання Тітлової І.О., слідчого Лисенка Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 067 57 від 15.07.2019 за ч. 2 ст. 307 КК України про накладення арешту,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий Лисенко Д.С. з погодженим прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 Тонканцовим Г.О. клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 067 57 арешту на тимчасово вилучене майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 15.06.2019, приблизно о 21 год. 33 хв., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31-А затримано гр. ОСОБА_1 , який за допомогою квадрокоптеру намагався на території ДУ «Київський слідчий ізолятор» збути наркотичний засіб.

У ході обшуку у гр. ОСОБА_1 того ж дня виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 164 грн. 50 коп., мобільний телефон «Самсунг» та квадрокоптер «Drone RC».

Постановою слідчого від 15.07.2019 вказане майно на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

У зв`язку з викладеним слідчий просив накласти арешт на майно з метою забезпечення його збереження.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Власник майна, будучи повідомленим про час та місце судового засідання належним чином, в судове засідання не прибув та про причини неявки суд не повідомив.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК, тимчасово вилученим майном, серед іншого, можуть бути речі, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Прокурором та матеріалами клопотання доведено, що майно, на яке ініційоване накладення арешту, містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказані матеріальні об`єкти є засобом вчинення кримінального правопорушення, а також можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві Лисенка Д.С. задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 067 57 від 15.07.2019 за ч. 2 ст. 307 КК України арешт на грошові кошти в сумі 164 грн. 50 коп., мобільний телефон «Самсунг гелексі А-7», IMEI НОМЕР_1 з сім карткою лайф « НОМЕР_2 » та квадрокоптер «Drone RC».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя В.М.Циктіч