ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/3585/19 Головуючий суддя І інстанції Ульяніч І.В.
Провадження № 33/818/1004/19 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15липня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1989 року народження, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26 травня 2019 року о 02.43 год. по вул. Танкопія, буд 13 в м. Харкові керував транспортним засобом «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода почервоніння очей. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «DragerAlcotest 6820» на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, вважає, що судом не встановлені всі обставини по справі та порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, на пояснення свідків та на відеозапис з нагрудної камери поліцейського як на докази його вини.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того, суд послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та вказав, що відповідно до їх пояснень в їх присутності ОСОБА_4 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, в матеріалах справи дійсно містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_2 (а.с.5) та ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 в його присутності ОСОБА_1 був з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода.

Проте ОСОБА_2 не пояснював що в його присутності ОСОБА_4 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, апеляційний суд вбачає суттєві розбіжності між письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 (а.с.5) та тим, що зазначив суд у постанові посилаючись на ці ж пояснення.

Крім того, суд першої інстанції надав оцінку письмовим поясненням ОСОБА_5 (а.с.7), який вказував, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем та послався на ці пояснення як на доказ.

Однак, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, між іншим, зазначаються прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (а.с.1) у графі «свідки» ОСОБА_5 як свідок не вказаний, а також не зазначено у графі «До протоколу додаються:», що пояснення ОСОБА_5 долучені до матеріалів справи.

Крім того, судом апеляційної інстанції оглянуто відеозапис, наявний в матеріалах справи (а.с.4).

Хоча з цього відеозапису і вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак з нього не вбачається, що він був водієм в розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Враховуючи наведене, у апеляційного суду виникають сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До того жу справі «Barbera, MesseguandJabardov. Spain» від 06.12.1998 Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова районного суду підлягає скасуванню, а провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 , 1989 року народження, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду Я.В. Чопенко