Справа № 946/9000/19
Провадження № 3/946/2421/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Яковенка І.І. розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. ст. 124, 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 12 грудня 2019 року о 10:42 годині в м. Ізмаїлі Одеської області по просп. Суворова, 54, керуючи автомобілем марки «KIA RIO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення п. 10.9., п/п «б» п. 2.3. Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, порушивши також і вимоги п/п «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 1224 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав свою винність у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень та розкаявся в їх вчиненні.

Крім повного визнання своєї винності притягуваним ОСОБА_1 , його винність у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний також повністю підтверджуються сукупністю доказів, досліджених судом.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9, п/п «б» п. 2.3. Правил дорожнього руху України не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та здійснив наїзд на інший транспортний засіб, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого, в порушення вимог п/п «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху України, залишив місце ДТП.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними схеми ДТП, а також письмових пояснень самого притягуваного ОСОБА_1 .

З досліджених доказів випливає, що ОСОБА_1 порушив вимоги п/п «б» п. 2.3., п. 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно з якими, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху; для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб; та рухаючись заднім ходом, створив небезпеку іншому учаснику руху та здійснив наїзд на інший транспортний засіб, що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого, в порушення вимог п/п «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху України, згідно з якими у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Таким чином, аналіз сукупності усіх даних, що містяться в досліджених у суді доказах, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 1224 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в їх вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, його майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме в межах санкції ст. 1224 КУпАП, оскільки санкцією вказаної статті передбачені більш суворі адміністративні стягнення, ніж штраф чи позбавлення права керування транспортними засобами, а саме такі стягнення як громадські роботи та адміністративний арешт.

Характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень вказує на те, що він вчинив грубі правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що застосування більш м`якого стягнення, передбаченого санкцією ст. 1224 КУпАП, ніж громадські роботи, а саме такого стягнення, як штраф, буде недостатнім, і тому з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, є необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт. Разом з тим, суд також дійшов висновку, що в даному випадку таке стягнення, як громадські роботи, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, а саме такого як адміністративний арешт.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2019 року, що складає 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 1224 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ст. 1224 КУпАП у виді громадських робіт на строк тридцять годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко