Справа № 405/8753/19
провадження № 3/405/1965/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2019 м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Майданнікова О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Кіровограда, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який до 28.09.2019 працював на посаді молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки ДУ «Кропивницька виправна колонія №6», на даний час тимчасово не працює, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

прокурора Солопова В.Ю.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таких обставин:

12.07.2018 на підставі Наказу начальника Державної установи «Кропивницької виправної колонії №6» в Кіровоградський області № 79/ОС ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки.

Наказом начальника Державної установи «Кропивницької виправної колонії №6» № 1ІО/ОС-19 від 25.09.2019 ОСОБА_1 звільнено з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, останнім днем роботи є 28.09.2019.

ОСОБА_1 станом на 00 год. 00 хв. 12.07.2019 був суб`єктом декларування у розумінні та відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. З, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби) та суб`єктом, на якого поширюється і поширювалася дія цього Закону.

28.09.2019 у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у зв`язку з припиненням діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями до 23 год. 59 хв. 28.09.2019 (включно).

Відповідно до відомостей з публічної частини Реєстру, декларація (перед звільненням) ОСОБА_1 як суб`єкта декларування, опублікована (подана) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua 30.09.2019 о 14 год. 06 хв., тобто після кінцевої дати подачі такої декларації - несвоєчасно (гіперпосилання на Декларацію в Реєстрі https://public.nazk.gov.ua/declaration/cl0fl7f4-d397-4994-85b2-75be6fb2b41c).

В судовому засіданні прокурор підтримав протокол №9/19 та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому мінімальний розмір покарання, який передбачений санкцією цієї статті.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, йому роз`яснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення яке ставиться йому в провину визнав, додатково пояснив, що 28.09.2019 у нього був останній робочий день, здав зміну приблизно о 12 год. наступного дня, відпрацював більше доби, почував себе не дуже добре, оскільки на передодні захворів. Прийшовши до дому він відразу ліг спати, оскільки погано себе почував, а прокинувся вже 30.09.2019 та відразу заповнив декларацію. Про те, що в день звільнення йому потрібно було подати декларацію йому відомо. На запитання прокурора пояснив, що за допомогою до медичних закладів не звертався, заяву про звільнення писав завчасно, вдома є персональний комп`ютер з доступом до інтернету, особистий електронно-цифровий підпис (ключ) не скасований, при прийомі на роботу декларацію йому допомагали заповнити працівники відділу кадрів, про необхідність подачі декларації 29.08.2019 йому відомо.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що підтверджується наступними доказами:

-наказом начальника Державної установи «Кропивницької виправної колонії №6» в Кіровоградський області № 79/ОС, яким ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки (а.с. 19);

-наказом начальника Державної установи «Кропивницької виправної колонії №6» №110/ОС-19 від 25.09.2019, яким ОСОБА_1 звільнено з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, останнім днем роботи є 28.09.2019 (зворот а.с. 19);

-витяг із Закону України «Про запобігання корупції», з яким ознайомлено 12.07.2019 ОСОБА_1 , що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з окремими положеннями закону, які вказують на необхідність подачі декларації в день звільнення (а.с. 20-21);

-підпискою-зобов`язанням, в якій вказується про необхідність подання ОСОБА_1 декларації перед звільненням та після звільнення, яку підписано 28.09.2019 ОСОБА_1 (а.с. 23);

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 з приводу не подання ним декларації після звільнення, в яких він вказав про те, що з положенням Закону України «Про запобігання корупції» щодо необхідності подачі декларації після звільнення, а саме до 23 год 59 хв. 28.09.2019 він ознайомлений;

-скріншотом з електронної сторінки Єдиного державного реєстру декларації, з якого видно, що ОСОБА_1 опублікував декларацію після звільнення 30.09.2019 о 14 год. 06 хв.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з`ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення » - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно дост. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП є правопорушенням, пов`язаним з корупцією. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, з моменту прийняття ОСОБА_1 на посаду молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» відповідно до п. д ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидії корупції» він є суб`єктом на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання та протидії корупції».

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання та протидії корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відомостей про те, що 28.09.2019 Єдиний державний реєстр декларацій через технічні причини не працював матеріали справи не містить та ОСОБА_1 з приводу таких обставин не повідомляв.

Наявні в справах матеріали свідчать, що ОСОБА_1 будучи обізнаним, ознайомленим під підпис про необхідність подання декларації в день звільнення, тобто 28.09.2019.

Відповідно, суд кваліфікує діяння ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-6 КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, пом`якшуючу відповідальність обставину, якою суд визнає щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі, а саме 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та відповідно до ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 251, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Штраф вноситься до установи банку України за наступними реквізитами: рахунок отримувача 1002, МФО: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ): 38037409, код класифікації доходів бюджету: 21081100, отримувач коштів: УК у м. Кроп./м.Кропивницький/21081100, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), призначення платежу - штраф по справі про адміністративне правопорушення № 405/5239/19, 3/405/1202/19 ( ОСОБА_1 ).

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, призначення платежу - Судовий збір, адміністративне правопорушення ( ОСОБА_1 ) Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олексій Іванович Майданніков