Суддя 1-ої інстанції Курбанова Н.М.
Суддя доповідач - Куракова В.В.
Категорія: ч. 3 ст. 156 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 гривень з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 16.06.2019 року о 13-00 год. на міському пляжі біля кафе «Санта-Барбара» ділянки № 3 у громадському місці, що в Приморському районі м. Маріуполя, здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями з рук, а саме пивом з кеги об`ємом 30 л., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що постанова незаконна та необгрунтована. Зазначає, що суд розглянув справу про адміністративне правопорушення без його присутності, чим порушив його права.

Звертає увагу, що він працює лише продавцем, в той час як власником даної установки є ОСОБА_2 , який має відповідні документи на дану діяльність. Зазначає, що в матеріалах справи не вказано, що він продавав саме алкогольні напої. Просить постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який в повному обсязі підтримав доводи апеляційної скарги, вважаю що апеляційну скаргу слід задовольнити частково за таких підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, є необґрунтованими, адже судом надсилалася судова повістка ОСОБА_1 , однак останній її не отримував за місцем мешкання, тобто суд виконав вимоги КУпАП щодо повідомлення учасника справи про судовий розгляд, але з причин, що не можуть залежати від суду правопорушник не з`явився у судове засідання. Крім того, ОСОБА_1 було відомо, що матеріали справи про адміністративне правопорушення будуть надіслані до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області та мав об`єктивну можливість дізнатися про судовий розгляд, однак цією можливістю не скористався. За таких підстав порушень судом першої інстанції в частині неповідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду з матеріалів справи не вбачається.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналіз резолютивної частини оскаржуваного рішення вказує на незаконність винесеної постанови суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , останньому інкримінувалося адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП. Диспозиція даного складу адміністративного правопорушення передбачає торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами з рук. Разом з тим, з резолютивної частини оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, вчинення якого йому не інкримінувалося. За таких обставин визнати постанову суду законною неможливо, тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, оскільки він здійснював роздрібну торгівлю пивом з рук, а саме: з кеги, об`ємом 30 літрів, у Приморському районі м. Маріуполя, біля кафе «Сната-Барбара» на ділянці № 3 у громадському місці, чим порушив п. 10 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Вказані фактичні обставини вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтвердив під час апеляційного розгляду.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 399388 від 16.06.2019 р. (а.с. 2), поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що 16.06.2019 року він здійснював продаж пива у кегах на пляжі на Приморському бульварі без ліцензії, з рук (а.с. 3), протоколом огляду та вилучення від 16.06.2019 року, відповідно до якого було оглянуто кегу (12228/06), об`ємом 30 літрів, в якій зі слів продавця знаходилось пиво за адресою: Приморський пляж, біля кафе «Санта-Барбара», ділянка № 3 в громадському місці, за участю понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 4), фотокартками, доданими до матеріалів справи, на яких зображена кега пива та місце події адміністративного правопорушення (а.с. 10, 11).

Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються іншими доказами по справі, які, в свою чергу, є логічними, послідовними, повністю узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 є продавцем та здійснює роботу по трудовому договору є необґрунтованими, адже ані при оформлені матеріалів про адміністративне правопорушення, ані до апеляційної скарги, ані під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не надав суду документи, що підтверджували б факт працевлаштування ОСОБА_1 до торгової точки.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності зазначення продажу саме алкогольної продукції у вигляді пива спростовуються матеріалами справи, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, містить формулювання, в якому зазначено, що ОСОБА_1 займався продажем саме алкогольного напою.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, беручи до уваги особистість ОСОБА_1 , вважаю за необхідне призначити стягнення за ч. 3 ст. 156 КУпАП у мінімальних межах санкції даного адміністративного правопорушення, а саме у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн. з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, відповідно до протоколу огляду та вилучення від 16.06.2019 р.

На підставі ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 401 (чотириста одна) гривня 40 (сорок) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн. з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі, відповідно до протоколу огляду та вилучення від 16.06.2019 р.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на

користь держави у розмірі 401 (чотириста одна) гривня 40 (сорок) копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова