Провадження № 33/824/4411/2019 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвоката Сакун А.О., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , його захисника Пугача С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2019, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2019,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 340 гривень;

провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 17 серпня 2019 року о 15 годині 45 хвилин у м. Києві на проспекті Бажана, керуючи автомобілем «Опель», номерний знак НОМЕР_1 допустив порушення п. 10.1. ПДР України, а саме: перед поворотом, перестроюванням з крайньої лівої смуги не врахував дорожньої обстановки, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21121, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався зліва від нього, що призвело до зіткнення з ним та автомобілем I-VAN, номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Указав, що маючи намір зупинитись, увімкнувши покажчик повороту, він плавно здійснив маневр перестроювання з четвертої смуги в третю і мав намір перестроїтися в другу смугу, проте, враховуючи складність руху на першій і другій смузі зумовлену оформленням ДТП поліцією та тим, що автобус I-VAN виїхавши із зупинки перестроївся в другу смугу,був змушений знизити максимально швидкість майже до зупинки з метою пропустити автобус, та через декілька секунд отримав удар в задню центральну частину свого транспортного засобу від автомобіля марки «ВАЗ». Зазначив, що зіткнення сталось на середині третьої смуги після закінчення маневру перестроювання з четвертої смуги в третю. Від даного удару транспортний засіб марки «Оpel» відкинуло по інерції в другу смугу руху де сталося зіткнення між автомобілем марки «Оpel» та заднім бампером ( з правої сторони) автомобілем I-VAN. Вказана обставина на думку апелянта підтверджується також характером та локалізацією ушкоджень отриманих транспортними засобами під час ДТП. За наведених обставин вважав, що вказана ДТП сталась в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.3, п.12.3, п. 13.1 ПДР України Крім того, ОСОБА_1 указав на неврахуванням судом першої інстанції ряду обставин, які вказують на причинний зв`язок між порушенням ПДР України ОСОБА_2 з пошкодженнями транспортних засобів. Просив постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника Сакун А.О., яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити;

іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його захисника Пугача С.В., які вважали доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 необґрунтованими та заперечували щодо її задоволення;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України, що призвело до зіткнення та наступного пошкодження транспортних засобів, а також про відсутність порушень вимог ПДР України у діях водія ОСОБА_2 стверджуються зібраними у справі доказами.

Так, із пояснень учасника ДТП ОСОБА_2 вбачається те, що у зазначеній вище дорожній обстановці він рухався у третій смузі руху, напрямок руху не змінював. Автомобіль «Опель», який рухався у четвертій смузі руху, розпочав різко зміщуватись праворуч внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. Автомобіль «Опель» змінював напрямок руху у безпосередній близькості до автомобіля під його керуванням, а тому він був позбавлений можливості уникнути зіткнення шляхом гальмування.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що вони були очевидцями даної ДТП, яка сталася внаслідок того, що автомобіль «Опель» номерний знак НОМЕР_1 , який рухався у крайній лівій смузі руху, не включивши покажчик повороту розпочав різке перестроювання в правий третій ряд, де відбулося його зіткнення із автомобілем ВАЗ, який рухався у цьому ряду.

Пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стверджуються схемою місця ДТП із якої вбачається те, що зіткнення автомобілів «Опель» та ВАЗ дійсно сталось на третій смузі руху, а зіткнення автомобіля «Опель» та автобуса «I-VAN» - на другій смузі руху. На схемі визначена траєкторія руху автомобіля «Опель» відповідно до якої, цей автомобіль рухався з четвертого ряду в третій. Ця схема була погоджена усіма учасниками ДТП без зауважень.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну, суддя дійшов до висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР України, наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на законних підставах наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Сукупність указаних вище доказів призвела суддю до обґрунтованого переконання про відсутність у діях ОСОБА_2 порушень вимог п.п. 13.1 та 2.3.б ПДР України, що дало підстави судді закрити провадження у справі щодо нього із підстав відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Із даним рішенням судді апеляційний суд погоджується. Наявність порушень вимог ПДР України у діях ОСОБА_1 за наведених вище обставин, що доведено зібраними у справі доказами, виключає наявність у діях ОСОБА_2 порушень вимог п.п. 13.1 та 2.3.б ПДР України, що в свою чергу указує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів, які би указували на незаконність постанови судді від 25.09.2019 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Так, посилання у апеляційній скарзі на те, що на момент зіткнення транспортних засобів автомобіль під керуванням ОСОБА_1 закінчив маневр перестроювання не ґрунтуються на зібраних у справі доказах. Окрім того, на думку суду, закінчення маневру перестроювання не виключає відповідальності ОСОБА_1 , оскільки зіткнення керованого ним автомобіля із автомобілем ВАЗ сталося через надзвичайно короткий проміжок часу, а ОСОБА_1 , здійснюючи маневр перестроювання із четвертого у третій ряд зобов`язаний був надати перевагу у русі транспортним засобам, які рухалися по цій смузі руху, в тому числі і автомобілю ВАЗ під керуванням ОСОБА_2 . Посилання у апеляційній скарзі на те, що автомобіль «Опель» в момент його зіткнення із автомобілем ВАЗ перебував у нерухомому стані не відповідає дійсності, оскільки ДТП сталася за умови перебування автомобіля «Опель» у русі при виконанні маневру перестроювання і миттєва зупинка цього автомобіля перед зіткненням із автомобілем ВАЗ не виключає вини водія ОСОБА_1 , оскільки із моменту початку виконання ним маневру перестроювання до зіткнення із автомобілем пройшов короткий проміжок часу.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність схеми місця ДТП фактичним обставинам, які існували після події ДТП є не обґрунтованими. Так, ця схема була узгоджена учасниками ДТП під час з`ясування обставин ДТП поліцейськими. Порушень вимог нормативних документів під час складання цієї схеми, які могли би указувати на її недостовірність у ході розгляду справи не встановлено.

Судом апеляційної інстанції були переглянуті наявні у матеріалах справи відеозаписи зазначеної події ДТП, один із яких також був долучений до апеляційної скарги. На думку суду, обставини, які встановлені переглядом цих відеозаписів підтверджують висновки судді про винність ОСОБА_1 у вчиненні ДТП та його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також про відсутність у діях ОСОБА_2 складу цього адміністративного правопорушення.

Так із цих відеозаписів вбачається, що зіткнення двох легкових автомобілів сталося на третій смузі руху. Автомобіль, із яким відбулося зіткнення, рухався по крайній лівій смузі руху (четвертій), виконував перестроювання на третю смугу руху із можливістю подальшого руху на другу смугу руху. Із відеозапису не вбачається факт включення на цьому автомобілі покажчиків повороту. Перегляд відеозапису дає підстави для висновку про те, що маневр перестроювання мав раптовий і стрімкий характер. Автомобіль, який здійснив зіткнення (ударяючий) рухався по третій смузі руху. Із моменту початку маневру перестроювання першого автомобіля у третій ряд до моменту зіткнення автомобілів пройшло близько 2 секунд. Ці обставини підтверджують висновки судді місцевого суду про те, що зіткнення автомобілів відбулося виключно із вини водія ОСОБА_1 , який при виконанні маневру перестроювання не впевнився у його безпечності, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів. Зазначені обставини також підтверджують висновки судді про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, у зазначеній дорожній обстановці водій автомобіля «Опель» ОСОБА_1 , здійснюючи маневр перестроювання зобов`язаний був надати перевагу у русі автомобілю ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_2 . Не надання такої переваги у русі та вчинення маневру перестроювання у безпосередній близькості від автомобіля ВАЗ, виключає як факт порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 13.1 і п. 2.3.б ПДР України, так і наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для скасування постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2019щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зазначена постанова відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим суд залишає її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2019щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька