Справа № 161/7379/19 Провадження №33/802/1013/19 Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В.
Категорія:ч.1 ст. 183-1 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 150 (сто п`ятдесяти) годин.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.03.2019 року становить 34083 грн. 33 коп. (тридцять чотири тисячі вісімдесят три) гривні 33 копійки.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки ознайомився з її змістом лише 09.12.2019 року у Луцькому міськрайонному відділі філії Центру пробації у Волинській області, а постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження.

Вказує, що жодних протиправних дій не вчиняв, оскільки сплачує аліменти своїй дитині, про що свідчать надані ним квитанції.

Зазначає, що порушено його право на захист, оскільки він не повідомлявся належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції 23 травня 2019 року, дані про отримання ним копії постанови, яка була надіслана 03.06.2019 року, в матеріалах справи відсутні, а постанову він отримав у приміщенні органу пробації особисто лише 09.12.2019 року, при цьому скаргу подав того ж дня - 09.12.2019 року, тому строк апеляційного оскарження постанови апелянту слід поновити, оскільки цей строк пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї ненадійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. При цьому суддя розглянув справу без його участі, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист.

За таких обставин, апеляційний суд відзначає, що справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порушення вимог ч.1 ст. 268 КУпАП.

Частиною 2 статті 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, в матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_1 копії протоколу, роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, таким чином, протокол складений з істотним порушенням вимог ст. 254 КУпАП.

Так, недотримання положень ст. 254 КУпАП щодо вручення протоколу, на думку апеляційного суду, є грубим порушенням права на захист і тягне визнання протоколу недопустимим доказом.

На думку апеляційного суду та в силу ст. 283 КУпАП, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

З диспозиції частини 1 статті 183-1 КУпАП випливає, що вона передбачає відповідальність за несплату аліментів, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання.

Разом з тим, в протоколі не сформульована об`єктивна сторона правопорушення, не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції частини 1 статті 183-1 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що при оформленні матеріалів справи не дотримано вимог Закону, не сформульовано в повній мірі об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, за яким щодо ОСОБА_1 було складено протокол, він не може бути взятий за основу доведеності вини ОСОБА_3 .

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 , а суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не може виходити за межі наданих йому повноважень, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294, п. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк