Справа № 304/1602/19
Провадження № 3/304/530/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, -

за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2019 року о 12.00 год ОСОБА_1 не сплатив аліменти, які стягуються з нього на підставі виконавчого листа № 2-262/2007, виданого Перечинським районним судом 15 жовтня 2007 року, на користь ОСОБА_2 на утримання дитини, а саме сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 14 вересня 2007 року до досягнення дитиною повноліття, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищив суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, і станом на 01 вересня 2019 року становить 25 528 гривень 50 коп.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи (а. с. 10-13), причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Однак, з метою недопущення порушення строків розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, така розглядається у його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» (Заява № 36655/02), відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Разом з цим, вина ОСОБА_1 стверджується дослідженими та перевіреними у судовому засіданні доказами, а саме: протоколом №30 про адміністративне правопорушення від 27 вересня 2019 року, копією виконавчого листа №2-262/2007, копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 03 червня 2016 року та розрахунком заборгованості по аліментах від 27 вересня 2019 року №51315880.

Суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Одночасно суддя враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява №68443/01, рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява №58254/00 рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia, заява №30352/03, п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням вищезазначеного, відповідно до вимог адміністративного закону і передбаченої цим законом санкції, суддя вважає, що винного ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт.

Керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у виді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.