ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП в Одеській області, стосовно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наданих суду 24 вересня 2019 року адміністративних матеріалів, водій ОСОБА_1 , 06 вересня 2019 року о 12 годині 25 хвилин, в м. Одесі по вул. Середньофонтанська, біля буд. 34, керуючи т/з «Hyundai Accent» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з т/з «Toyota Avensis» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії № 177575 від 06.09.2019 року за ст. 124 КУпАП України.

У судове засідання, зазначене в протоколі 07 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 не з`явився. Повідомлений належним чином, про що свідчить особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання, призначене судом 28 жовтня 2019 року не з`явився, згідно поштового повідомлення, судову повістку отримав 28 жовтня 2019 року, яке повернулось до суду пізніше призначеного засідання. 25 жовтня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене судом 25 листопада 2019 року не з`явився, повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення із відміткою про вручення судової повістки. 25 листопада 2019 року та 26 листопада 2019 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

В судове засідання, призначене судом 06 грудня 2019 року не з`явився, від ОСОБА_1 та його представника адвоката Світлицького А.В. 06 грудня 2019 року та 09 грудня 2019 року надійшли заяви про відкладення розгляду справи, посилаючись на неможливість прибути у судове засідання.

Станом на 06 грудня 2019 року письмових пояснень по суті справи від ОСОБА_1 та його представника до суду не надходило. В протоколі про адміністративне правопорушення, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначено про згоду із складеним протоколом про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином сповіщався судом про дату, час та місце розгляду справи, жодних пояснень щодо суті правопорушення не надано, а в його діях вбачається зловживання процесуальними правами на відкладення розгляду справи з метою затягування процесу та ознаки дій, спрямованих на перешкоджання розгляду справи у розумні строки, тому суд обґрунтовано відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. У разі неможливості особистої присутності у судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право скористатися представництвом своїх інтересів у судовому засіданні. Згідно документів, долучених до клопотання про відкладення розгляду справи, вказаним правом ОСОБА_1 скористався 05.12.2019 року. Враховуючи, що ОСОБА_1 із дати складення протоколу, був обізнаний про розгляд адміністративної справи у суді, відповідно до ст. 268 КУпАП, справу розглянуто на підставі матеріалів, які містяться у ній.

З приводу цього суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». З огляду на вищевикладене, враховуючи ігнорування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликів до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Інших засобів зв`язку особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення не повідомила. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні, «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника». Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про недобросовісність наданих їй процесуальних прав, у вирішенні даного адміністративного протоколу.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №177575 від 06.09.2019 року, Суд вбачає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, на час його складення, у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив про згоду із складеним протоколом про адміністративне правопорушення.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 в яких підтвердив, що не врахував безпечної відстані до автомобіля, який рухався по переду та допустив з ним зіткнення, чим спричинив шкоду т/з «Toyota».

Згідно санкції ст. 124 КУпАП за це правопорушення на особу накладається стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника не встановлено.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом.

А тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі, встановленому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 124, ст. ст. 9, 24, 33, 34, 35, 36, 38, 40-1, 221, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати на користь держави в сумі 384 гривні 20 копійок.

Після виконання заходів адміністративного стягнення вилучені документи (в разі їхнього вилучення) повернути власнику.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя А.В. Науменко

06.12.2019