Справа № 504/2371/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2019 року смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Самарканд Узбекистан, освіта вища, ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 17.02.1997р. Біляївським РВ УМВС України в Одеській області, ІПН НОМЕР_2 ;

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2019р. інспектором УПП в Одеській області Кравчук Д.П. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №202201, відповідно до якого 20.06.2019р. біля 14 год. 55 хв. за адресою: Одеська область Лиманський район с.Вапнярка вул.Берегова, 12, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mini Cooper» н/з НОМЕР_3 , не був пристебнутий паском безпеки та з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців, бліде обличчя, зіниці очей на світло не реагують). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності адвоката Смірнова П.О. свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав при цьому пояснив, що дійсно у визначений в протоколі день, час та місці він керував автомобілем «Mini Cooper» н/з НОМЕР_3 і був зупинений інспекторами патрульної поліції. Перед зупиненням він не порушував ніяких вимог ПДР, проте був зобов`язаний зупинитися на вимогу інспектора. На його думку, про відсутність з його боку порушень ПДР, свідчить відсутність постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Він зупинився, увімкнув аварійне освітлення та запитав у інспектора причину зупинки. На його питання інспектор відповів, що нібито його автомобіль схожий на той, що розшукується. Після цього інспектори запропонували йому вийти із машини, що він і зробив, перевірили його документи . При цьому вони весь час питали, які алкогольні напої, або наркотичні засоби він вживав. Ця процедура тривала десь годину. Весь цей час співробітники поліції вимагали поїхати з ними до лікарні на вул.Воробйова в м.Одеса, при тому що в с.Вапнярка є медичний заклад ФАП, а у с.Крижанівка є амбулаторія. Він в свою чергу відповідав, що до далекої лікарні не поїде, готовий пройти освідування на місці, або у найближчому медичному закладі, або, щоб поліцейські викликали пересувний пункт. Одночасно співробітники поліції не пропонували йому пройти огляд на місці, не видавали на руки будь-яких направлень для проходження огляду. Десь через годину один із інспекторів склав протокол. Після складання протоколу інспекторами був зупинений автомобіль, у якому їхали двоє чоловіків. В присутності них він повідомив, що є тверезим і бажає проходити огляд на місці, або у найближчому лікувальному закладі. Він пам`ятає, що саме про це зазначив у поясненні власноруч один із понятих. А другий зазначив, що не бачить у мене ознак сп`яніння. Після чого він підписав протокол, отримав його копію та в нього вилучили посвідчення водія. Інших понятих не було. Після складання протоколу його протримали на місці десь протягом однієї години, а потім відпустили. Від керуванням автомобілем не відстороняли, автомобіль на штрафний майданчик не направляли. З місця затримання він поїхав самостійно. З протоколом не згоден. Вважає, що інспектори діяли неправомірно, порушили встановлений інструкціями порядок огляду водіїв, а також неправомірно зупинили його. Те, що він нібито не був пристебнутим паском безпеки є вигадкою і він на це не звернув уваги, коли підписував протокол. Крім того, під час ознайомлення з матеріалами справи, він побачив, що нібито під час його відмови були присутні ще двоє понятих. При цьому, він стверджує, що були присутні тільки ті поняті, які зазначені в протоколі. Інших не було і якщо б вони були, то про них також було б зазначено в протоколі. На підставі викладеного, просив суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення.

Судом було здійснено виклик інспектора УПП в Одеській області Кравчука Д.П. а також свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , однак останні, будучи належним чином повідомленими, до суду не з`явилися.

На підставі викладеного, суддя вважає можливим розглянути справу на підставі доказів, які є в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується наступними матеріалами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №202201 від 20.06.2019р., з власноручних пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він тверезий абсолютно, готов пройти освідування стану на місці, така можливість йому не надана;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 20.06.2019р., згідно яких 20.06.2019р. близько 16 год. 10 хв. він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, коли водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, визначеному у законному порядку, на що водій відмовився в присутності свідків. Було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (п.2.5 ПДР). Водій відмовляється проїхати і лікарню, хоче пройти на місці;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 20.06.2019р., згідно яких 20.06.2019р. близько 16 год. 10 хв. він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, коли водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, визначеному у законному порядку, на що водій відмовився в присутності свідків. Було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (п.2.5 ПДР). На вигляд ОСОБА_1 виглядає тверезо;

Одночасно суд не приймає в якості доказів письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які долучені до матеріалів справи, оскільки останні не були зазначені в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому в судове засідання не з`явилися, що з урахуванням пояснень ОСОБА_1 викликає об`єктивні сумніви в достовірності цих пояснень.

Оцінюючи позицію ОСОБА_1 , суддя зазначає наступне.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно ч.ч.2, 4 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналізуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що посилання свідка ОСОБА_3 в своєму поясненні на те, що ОСОБА_1 виглядає тверезо, не несе за собою жодного доказового значення, оскільки з даної норми випливає, що огляду підлягають водії, щодо у яких саме у поліцейських є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 ставиться у провину відмова від проходження медичного огляду, а не те, що він перебував в стані того чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч.12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, інший спосіб перевірки особи на стан наркотичного сп`яніння, а ніж проходження огляду у закладі охорони здоров`я, чинним законодавством не передбачений, отже співробітники поліції діяли в межах своїх повноважень, що також вказує на наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Згідно ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Обставини того, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом чи навпаки був відсторонений від керування, не знайшли жодного документального підтвердження в судовому засіданні, тому їм не може бути надана правова оцінка. Крім того, вказані доводи не впливають на правову кваліфікацію вказаного правопорушення та не звільняють водія від зобов`язання пройти відповідний огляд, згідно п. 2.5 «Правил дорожнього руху». Те ж саме стосується, твердження ОСОБА_1 про те, що співробітники поліції могли його відвезти на огляд в с.Вапнярка чи с.Крижанівка, тим більш, що лікарня на вул.Воробйова в м.Одесі є спеціалізованим медичним закладом.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому суддя зазначає, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1.10 «Правил дорожнього руху» України, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 09.04.2010р., тому суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 384 грн. 20 коп.

Судовий збір має бути сплачений на наступні реквізити:

Отримувач коштів УК у Лиман.р-ні/Лиманськ.р-н/22030101 , код отримувача (код ЄДРПОУ) 37984056, банк отримувача Казначейство України (ЕАП) , код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 5270 , код класифікації доходів бюджету 22030101

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя: П.В. Жовтан