ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/3882/19 Головуючий суддя І інстанції Пілюгіна О. М.
Провадження № 33/818/1069/19 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В. вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Харківського районного суду Харківської області від 5 липня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 , 1968 року народження, визнана винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-6 КУпАП та піддана адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з такою судовою постановою ОСОБА_1 лише 19.07.2019 року подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, вважаючи', що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Разом з тим, ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження судової постанови, посилаючись на те, що повний текст постанови вона не отримувала, про судову постанову вона дізналась лише 12.07.2019 року із Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому вважає, що є усі підстави для поновлення строку на звернення із апеляційною скаргою.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження судової постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон пов`язує строк внесення апеляції на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою коли отримано повний текст постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що 5 липня 2019 року ОСОБА_1 приймала участь в судовому засіданні суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно неї.

Більш того, факт присутності ОСОБА_1 в цьому судовому засіданні остання підтверджує в клопотанні про поновлення строку (а.с.205).

В цьому клопотанні ОСОБА_1 зазначила, що текст оскаржуваної постанови було проголошено усно, і вручено в цей же день не було.

Таким чином, ОСОБА_1 була присутня при оголошенні судової постанови, а отже була обізнана про порядок і строки її оскарження.

До того ж, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 за довіреністю від захисника ОСОБА_1 - адвоката Чумака Р.В. отримав оскаржувану постанову 08.07.2019 року (а.с.164), тобто в межах строку апеляційного оскарження.

А також, відповідно до розписки (а.с.167) ОСОБА_1 отримала особисто копію постанови суду 10.07.2019 року - в межах строку апеляційного оскарження цієї постанови.

Крім того, в матеріалах справи міститься ордер (а.с.80) підписаний адвокатом Чумаком Р.В. 11.05.2019 року, відповідно до якого останній надає правову допомогу ОСОБА_1 .

Тобто, адвокат Чумак Р.В. здійснюючи свої повноваження захисника, в рамках цієї справи, діяв виключно в інтересах ОСОБА_1

12.07.2019 року адвокат Чумак Р.В. звернувся з апеляційною скаргою на постанову Харківського районного суду Харківської області від 5 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП, просив цю постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Постановою Харківського апеляційного суду від 18 липня 2019 року ця апеляційна скарга повернута адвокату Чумак Р.В.

ОСОБА_1 листом була повідомлена про повернення адвокату Чумаку Р.В. його апеляційної скарги (а.с.194).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 будучі присутньою в судовому засіданні достовірно знала про існування судової постанови відносно неї, копію цієї постанови вона отримала 10.07.2019 року і мала реальну можливість звернутись з апеляційною скаргою у межах строку, передбаченим ст. 294 КУпАП.

Клопотання апелянта не містить об`єктивних даних про наявність поважних причин пропуску процесуального строку на оскарження судової постанови.

Нехтування протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги об`єктивними причинами не обумовлено.

Виходячи з наведеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не вбачається.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Харківського районного суду Харківської області від 5 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 , 1968 року народження, визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Матеріали справи повернути до Харківського районного суду Харківської області, при цьому апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, через суд першої інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В.Чопенко