КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/900/2019
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Як встановлено постановою судді, 28.10.2018 року об 11 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 керував автомобілем по вул. Кібальчича в м. Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Зазначеними діями водій порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить дослівно:

«1. Визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва Карабак Л.Г. від 26 грудня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення № 755/17155/18 про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поважною та поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

2. Клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови судді Дніпровського районного суду міста Києва Карабак Л.Г. від 26 грудня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення № 755/17155/18 - задовольнити.

3. Апеляційну скаргу на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва Карабак Л.Г. від 26 грудня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення № 755/17155/18 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - задовольнити.

4. Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва Карабак Л.Г. від 26 грудня 2018 року по справі про адміністративне правопорушення № 755/17155/18 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, та ухвалити нову, за якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм законодавства, тобто є незаконною, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступних обставин.

Зокрема, як зазначає апелянт, справа про адміністративне правопорушення була розглянута з порушенням норм ч. 1 ст. 268 КУпАП, оскільки про час і місце розгляду справи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності сповіщено не було та відповідні дані про її своєчасне сповіщення у матеріалах справи відсутні.

Посилання судді в постанові на ту обставину, що він, ОСОБА_3 , отримував повідомлення про час та місце розгляду справи під час складання протоколу є непереконливим, оскільки на той час справа ще не була передана до суду та не призначена до розгляду. Окрім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повідомлення про час та місце розгляду справи йому не вручалося.

На думку апелянта, розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, потягнув за собою суттєві порушення прав ОСОБА_1 , оскільки останній був позбавлений можливості надати судді пояснення, подати докази, які вказують на відсутність в його діях складу правопорушення, а також скористатися іншими правами наданими особі, що притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо стосується суті самих обставин справи, то апелянт звертає увагу на те, що 28.10.2018 року о 10 год. 15 хв., він разом зі знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підійшли до парковки, що біля будинку 18/21 по вул. Кібальчича в м. Києві, на якій знаходився належний йому, ОСОБА_3 , автомобіль «Део Ланос», з метою повернути речі, які належать дружині одного із його знайомих, що був з ним та які знаходились у багажному відділенні автомобіля, після того, як ним було відкрите багажне відділення, закрити кришку багажника йому не вдалось, так як заїло замок, а коли він почав розбирати замок, до нього, біля 11 години підійшли працівники поліції, які, не представившись, запитали хто він такий і кому належить автомобіль, на що він пояснив їм суть проблеми та надав свідоцтво про реєстрацію автомобіля, після цього, працівники поліції наказали йому надати посвідчення водія, оскільки на автомобілі містились сліди пошкодження переднього крила і їм необхідно було перевірити автомобіль на предмет участі у ДТП та по базі «розшук», після довгих суперечок він надав працівникам поліції посвідчення водія, внаслідок чого, один працівник поліції сказав йому, що він не адекватно себе поводить, а тому у них є сумніви щодо його стану і запропонували йому пройти медичний огляд.

Як зазначає апелянт, на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд, він їм пояснював, що їх вимога не законна, так як він не керував транспортним засобом і не являється водієм та почав викликати працівників поліції по лінії «102», після чого до нього підійшов працівник поліції та повідомив, що він склав протокол про адміністративне правопорушення і чекати наряд поліції він не буде, і працівники поліції поїхали.

Також, як зазначає апелянт, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, йому не було роз`яснено прав, в тому числі його право надати письмові пояснення, працівник поліції лише підвів двох людей до автомобіля і сказав, щоб вони подивилися, що він відмовляється від проходження медичного огляду.

Крім того, як вказує апелянт, йому не було надано на ознайомлення протокол про адміністративне правопорушення, а також у нього не вилучалось посвідчення водія та його автомобіль не був поміщений на штраф майданчик.

В обґрунтування свого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без його повідомлення, а також він не був присутній на оголошені постанови, а дізнався про судове рішення лише 13.01.2019, коли поштовим підправленням надійшла постанова у зв`язку з чим, просить визнати причину пропуску строку поважною.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення опитаних судом апеляційної інстанції свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин.

По-друге, як вбачається з оскаржуваної постанови, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя обґрунтував відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 167973 від 28.10.2018 року та письмових поясненнях свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у присутності яких водій ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі.

Разом з тим, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції встановив, що наведений вище висновок судді, так само як і матеріали, що зібрані по справі, на які суддя послалася у своїй постанові, не дають підстав вважати, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

Як встановлено під час апеляційного розгляду протокол про адміністративне правопорушення від 28 жовтня 2018 року серії БД № 167973, який було складено щодо ОСОБА_1 , сам по собі не може бути визнано беззаперечним доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки він, так само як і приєднаний до нього відеозапис з нагрудного реєстратора АА 00949, не містить достовірної інформації про те, що ОСОБА_3 перед тим, як йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, керував належним йому транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 .

Зокрема, матеріали справи, перш за все протокол про адміністративне правопорушення, не містять жодних даних не лише про рух вказаного вище автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а й про передбачені законом підстави його зупинки працівниками поліції.

З огляду на це, а також на не спростовані твердження ОСОБА_1 про обставини за яких він опинився у своєму автомобілі, коли до нього підійшли працівники поліції, які підтвердили допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , вважаю, що законних підстав для вимоги до ОСОБА_1 пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не було, оскільки в даному конкретному випадку він не був водієм, а відповідно до вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху України, такому огляду підлягають лише водії.

Факт знаходження ОСОБА_1 у своєму автомобілі, до якого він прийшов з метою забрати речі, які там знаходились, за відсутності будь-яких об`єктивних даних про те, що він керував або почав керувати цим автомобілем, не давав поліцейським підстав, вимагати, у разі виявлення у власника автомобіля ознак будь-якого сп`яніння, проходження огляду на стан сп`яніння, а тому відмова ОСОБА_1 від проходження такого огляду не може розцінюватися як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені обставини дозволяють стверджувати про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б дозволили зробити висновок про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції може нести лише особа, яка керувала транспортним засобом, а не знаходилася в ньому як власник цього транспортного засобу.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягаєзадоволенню, а постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього- закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Карабак Д.М.