Справа № 303/7102/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

02.08.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Глаголи В. С., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Глагола В. С. в інтересах ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, приватний підприємець,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

Згідно постанови, під час інспекційного відвідування та перевірки підприємницької діяльності в ресторані «Фенікс», що розташований по вул. Вокзальній, 41 у м. Мукачево було встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог передбачених ч. 1 ст. 21, п. 6 ч. та ч. 2 ст. 24, абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП, а саме, допуск працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до роботи з виконання обов`язків бармена та адміністратора ресторану без оформлення трудового договору та неповідомлення в ДФС про прийняття останніх на роботу.

В апеляційній скарзі адвокат Глагола В. С. вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що висновок суду про перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у трудових відносинах з ОСОБА_1 є помилковим, оскільки між останніми існували цивільно-правові відносини. Зазначає, що ФОП ОСОБА_1 орендує у ФОП ОСОБА_4 частину приміщення ресторану «Фенікс», а саме, кухню загальною площею 50 кв. м., а інші частини ресторану (бар та зал) орендують ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 .. При цьому, стверджує, що інспектором Куропятник М. В. під час інспекційного відвідування були допущені такі порушення: не наведено жодної підстави для проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 ; Протокол, Акт та Припис складені в останній день інспекційного відвідування - 07.11.2018 й не були надані ОСОБА_1 для ознайомлення та підписання; в Протоколі, Акті та Приписі інспектором у графах «підпис ФОП ОСОБА_1 » власноручно здійснено напис - «від підпису відмовився», що у свою чергу не відповідає дійсності; у разі відмови ОСОБА_1 від підпису, інспектор був зобов`язаний 08.11.2018 надіслати на адресу об`єкта відвідування три примірники Акту перевірки, Припису з описом документів у ньому разом із повідомленням про його вручення, однак вказані вимоги інспектором дотримані не були, що в свою чергу позбавило ОСОБА_1 права надати зауваження, які є невід`ємною частиною Акту, а в матеріалах справи, після повернення їх судом на доопрацювання, з`явився Акт від 02.01.2019 про відмову від підпису Протоколу та Припису, які нібито були відправлені поштою тільки 08.01.2019, однак такий складений з порушеннями, так як складений і надісланий ОСОБА_1 на один календарний місяць пізніше встановленого; інспектором винесено Припис одночаcно з Актом, що позбавило ОСОБА_1 права надати зауваження до Акту; інспектор не надав ОСОБА_1 копію Акту перевірки, а дозволив тільки прочитати такий разом із Приписом та супровідним листом від 13.11.2018 про виклик до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради. Крім того, посилається на те, що укладені між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 угоди не містять ознак трудових договорів, зокрема, обов`язку виконавців бути присутніми на підприємстві у визначені робочі години та дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, а також обов`язку підприємства забезпечувати виконаців матеріально-технічною базою, регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу, відведення працівнику робочого місця. При цьому, стверджує, що: ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність на орендованій кухні ресторану, готуючи їжу для банкетів, і в трудових відносинах із ним перебувають двоє кухарів - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а організації самих банкетів, подача їжі, сервірування та обслуговування клієнтів проводиться іншими суб`єктами господарювання - ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , які самостійно або із залученням найманих працівників проводять організацію банкетів, однак, інколи в разі проведення великих банкетів, або виконанні деяких робіт, ОСОБА_1 залучає на підставі цивільно-правових договорів на виконання разових робіт інших осіб, за що сплачує таким винагороду згідно актів. Разом із тим, вказує на те, що доказів наявності у цивільно-правових договорах № 1 від 05.11.2018 та № 2 від 06.11.2018, укладених між ФОП ОСОБА_1 та фізичними особами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ознак нікчемного правочину інспектором під час інспекційного відвідування та в подальшому надано не було й судом не встановлено доказів та обставин, на підставі яких указані договори можна було б визнати недійсними, а тому, наведені в Акті інспекційного відвідування обставини не можуть слугувати підставою для висновків про те, що правовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не є відносинами цивільно-правового характеру, а дії ОСОБА_1 щодо укладення вищевказаних договорів не можуть бути розцінені як фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, що в свою чергу свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак порушення вимог передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП. Стверджує і про те, що не відповідають дійсності й твердження інспектора про те, що під час проведення інспекційного відвідування в ресторані «Фенікс» було виявлено на посаді «офіціант» невідомого громадянина, який працює у ФОП ОСОБА_1 без оформлення трудового або цивільно-трудового договору. Разом із тим, посилається на те, що складений щодо ОСОБА_1 протокол грубо порушує його права як роботодавця, містить суттєві недоліки, а саме, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 3 ст. 41 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, оскільки не розкрито зміст порушення норми закону, а лише констатовано факт вчинення такого правопорушення та зроблено посилання на норму, що є недопустимим, так як порушує право ОСОБА_1 на захист, і при цьому, в протоколі не зазначено відповідно до яких законодавчих актів на порушника покладено відповідальність за вчинення тих дій, які ставляться йому в провину, та чи взагалі їх вчинення відносилось до його компетенції з урахуванням його посадових обов`язків, а також у протоколі відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 було повідомлено про порядок та строки розгляду справи відповідно до ст. 277 КУпАП, а додані до протоколу документи свідчать про те, що докази вини ОСОБА_1 зібрані всупереч встановленому ст. 251 КУпАП порядку. Окрім того, зазначає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки останній день на подання апеляційної скарги був вихідним (неділя). Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а проваження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Глаголи В. С., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Оскільки останнім днем подання апеляційної скарги був вихідний день, а така подана на наступний робочий день, тому апеляційний суд вважає що строк на її подання не пропущений і тому рішення про його поновлення, відповідно до вимог нормативно-правових актів, не вимагається.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року ; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до положень КУпАП склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП утворює, окрім іншого, і фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Суб`єктивна сторона правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

За змістом вказаних вище нормативно-правових актів провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, з дотриманням прав та свобод осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши доводи апеляційної скарги, складені відповідними посадовими особами процесуальні документи та прийняті рішення, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, протокол за скоєння якого складено щодо ОСОБА_1 , наведених вище вимог закону не врахували, як посадові особи, що проводили перевірку з обставин дотримання вимог трудового законодавства, так і суд першої інстанції при прийнятті судового рішення, у тому числі, судом неповно досліджені обставини справи, не враховані положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини ; не дано оцінку всім зібраних у справі доказам, складеним процесуальним документам, що призвело до прийняття необґрунтованого судового рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП адміністративного правопорушення, яке з огляду на вказані вище норми права не можна визнати законним та обґрунтованим й у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови підлягають до задоволення.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що під час інспекційного відвідування та перевірки підприємницької діяльності в ресторані «Фенікс», що розташований по вул. Вокзальній, 41, у м. Мукачево було встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог передбачених ч. 1 ст. 21, п. 6 ч. та ч. 2 ст. 24, абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП, а саме, допуск працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до роботи з виконання обов`язків бармена та адміністратора ресторану без оформлення трудового договору та неповідомлення в ДФС про прийняття останніх на роботу.

При цьому, в постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № ОМС-ЗК03/727/АВ/П/ПТ від 07.11.2018, Актом інспекційного відвідування № ОМС-ЗК03/727/АВ від 07.11.2018 та Приписом про усунення виявлених порушень № ОМС-ЗК03/727/АВ/П від 07.11.2018, а також міститься посилання на положення ст. ст. 208, 626, 837 ЦК України і ст. ст. 21, 24 КЗпП.

Апеляційний суд вважає, що, посилаючись на вищенаведені докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених ч. 1 ст. 21, п. 6 ч. та ч. 2 ст. 24, абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП, суд першої інстанції не дав указаним доказам аналіз - не зазначив, які саме відомості та факти вказані докази підтверджують (Протокол, Акт та Припис), у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про порушення ОСОБА_1 вищевказаних вимог трудового законодавства, з огляду також і на таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Мукачівського міськрайонного суду від 18.12.2018 протокол № ОМС-ЗК03/727/АВ/П/ПТ від 07.11.2018 щодо ОСОБА_1 повернуто до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради для належного оформлення. У постанові вказується на те, що складений 07.11.2018 року щодо ОСОБА_1 протокол не відповідає передбаченим ч. 1 ст. 256 КУпАП вимогам. Тому справа про адміністративне правопорушення повернута для належного оформлення протоколу та проведення додаткової перевірки.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що інспектор Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради Куропятник М. В., отримавши протокол та матеріали справи на дооформлення, повторно склав щодо ОСОБА_1 протокол про передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП адміністративне правопорушення, датою складання якого зазначив 07.11.2018, саме ту дату, яка була ним вказана у раніше складеному протоколі. Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що такі не містять протоколу про адміністративне правопорушення, датою складання якого є 07.11.2018, що дає підстави для висновку про імовірне його приховування або знищення.

Під час розгляду справи апеляційним судом інспектор Куропятник М.В. підтвердив, що, отримавши на дооформлення матеріали справи щодо ОСОБА_1 повторно склав протокол про передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП адміністративне правопорушення, що після отримання матеріалів справи на дооформлення будь-яка перевірка ним не проводилась. Одночасно, інспектор Куропятник М.В. не зміг пояснити де знаходиться складений ним же 07.11.2018 щодо ОСОБА_1 протокол, чи усунуті ним недоліки, на які вказувалось у судовому рішенні про повернення матеріалів справи на дооформлення, підстави для складання нового протоколу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд також приходить до висновку про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано місце і час вчинення адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків ; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційний суд також приходить до висновку що вказані недоліки процесуального документа (протоколу про адміністративне правопорушення), порушують право ОСОБА_1 на захист, - право захищатись від висунутого йому обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, порушенням права особи на захист - права ОСОБА_1 захищатись визнаються і порушення пов`язані з недотриманням положень ст. 254 КУпАП - ненадіслання (у випадку неможливості вручення з дотриманням вимог КУпАП) ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, а також щодо роз`яснення йому прав та обов`язків. Даючи таку оцінку допущеним порушенням враховується те, що у матеріалах справи міститься вимога інспектора Куропятник М.В. про надання (поновлення) документів № 0МС -ЗК 03/727/АВ-НД від 06.11.2018, один примірник якої ОСОБА_1 отримав, про що зазначив у вказаному документі і що ним не оспорюється.

Крім того, апеляційний суд вважає, що не зазначення у процесуальному документі часу скоєння правопорушення не дає можливим дотриматись і вимог передбачених ст. 38 КУпАП у частині строків накладення адміністративного стягнення за вчинений проступок.

Повторно складаючи щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення інспектор Куропятник М.В. не врахував і положення ст. 254 КУпАП, зокрема, про те, що протокол складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що датою виявлення діяння є 06.11.2018.

З надісланих апеляційному суду пояснень ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не є його - ФОП ОСОБА_1 працівниками. Під час проведення перевірки 07.11.2018 вказував інспектору Куропятник В .М. про те, що приміщення бару по вул. Вокзальній, 41, у м. Мукачеві , де вони знаходились орендують інші ФОП, а він орендує лише кухню, де і здійснює господарську діяльність. У той же момент ним були викликані працівники, які працювали у нього поварами, яких він представив інспектору й якому надав документи про їхнє працевлаштування.

Під час розгляду справи апеляційним судом адвокат Глагола В.С. вказував і на те, що матеріали справи щодо ОСОБА_1 сфальшовані з метою незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вказані доводи адвоката Глаголи В.С. підлягають до перевірки у межах інших передбачених нормативно-правовими актами процедур, апеляційний суд не визнає підтвердженими достовірними доказами.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, коли саме, ким і для виконання якої роботи були допущені свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_11 , що знаходились 06.11.2018 у приміщені ресторану «Фенікс» по вул. Вокзальній, 41, у м. Мукачеві під час інспекційної перевірки за результатами якої складено протокол про адміністративне правопорушення й яку саме роботу виконували.

Матеріали справи також не містять будь-яких доказів про те, що свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виконували роботу офіціанта та бармена у ресторані «Фенікс», про що вказується упротоколі про адміністративне правопорушеня й що інкримінується ОСОБА_1 як порушення ним вимог передбачених ч. 1 ст. 21, п. 6 ч. та ч. 2 ст. 24, абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП і тягне настання адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Крім того, матеріали справи не містять і даних про невідомого громадянина, який виконував обов`язки офіціанта, без укладання з ним трудових договорів та без повідомлення в ДФС про прийняття на роботу, про що вказується у протоколі про адміністративне правопорушення, а також доказів про те, коли саме, ким і для виконання якої роботи був допущений невідомий громадянин, який знаходився 06.11.2018 у приміщені ресторану «Фенікс» по вул. Вокзальній, 41, у м. Мукачеві під час інспекційної перевірки.

Вказане вище свідчить про неповноту при проведенні перевірки та передчасність висновків, на які вказується у протоколі.

З матеріалів справи також вбачається, що приміщення ресторану «Фенікс» по вул. Вокзальній, 41, у м. Мукачеві , де 06.11.2018 проводилась інспекційна перевірка, також орендують суб`єкти господарювання - ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , які надають послуги з організації банкетів й які для цих робіт залучають найманих працівників (а. с. 26-28, 68-76).

Вказане вище, доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1 у цій частині належним чином перевірені не були, у тому числі, у справі відсутні будь-які дані про те, що у ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , як свідків, відбирались пояснення з обставин, установлених під час інспекційної перевірки, що свідчить про неповноту та поверховість при проведенні перевірки, недотримання вимог КУпАП.

Висновок суду про те, що між свідками ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , з однієї сторони та ОСОБА_1 , з другої сторони, виникли трудові відносини, а не були укладені цивільно-правові угоди, апеляційний суд вважає таким, що не доводить вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності, що закріплений у ч. 2 ст. 61 Конституції України, при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого правопорушення. Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних. Кожен під час розгляду будь-якої справи, має право на правосуддя, яке відповідало б вимогам справедливості.

Сукупність наведених вище обставин та допущених відповідними посадовими особами порушень нормативно-правових актів доводить невідповідність прийнятої судом постанови вимогам закону, свідчить про односторонній та формальний підхід суду щодо об`єктивного, неупередженого та законного розгляду справи на підставі з`ясування всіх обставин, що мають значення для її правильного вирішення та неупередженої оцінки всіх доказів у справі у їх сукупності та взаємопов`язаності.

Апеляційний суд також вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП адміністративного правопорушення.

Тому, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП адміністративного правопорушення, про доведеність його вини в скоєнні даного правопорушення, є таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи та наявних у матеріалах справи доказах.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.),в яких ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, посилаючись на положення статті 62 Конституції України, апеляційний суд враховує розмір стягнень передбачених ч. 3 ст. 41 КУпАП, який майже відповідає розміру покарання у вигляді штрафу, що може бути призначений за грубе порушення законодавства про працю (ст. ст. 170, 171 КК України).

Апеляційний суд також вважає, що усунути вказані вище порушення вимог закону не видається можливим, оскільки таке усунення призведе до порушення права особи - ОСОБА_1 на захист, при цьому, враховує і положення ст. 38 КУпАП.

За вище викладених обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, а тому, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення визнаються обґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається адвокат Глагола В.С. щодо оцінки цивільно-правових угод, апеляційний суд вважає такими, що не дають підстав для висновку про законність та обґрунтованість постановленого у справі судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав адвокат Глагола В. С. в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан