Провадження №3/263/4892/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Томілін О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, серія БД № 298001, складений 09.12.2019 року Стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП, з додатками до нього.

Згідно з протоколом ОСОБА_1 09 грудня 2019 року об 11:50 годині у Донецькій області, м. Маріуполь, Центральний район, пр. Металургів, 27, керував транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO Т13010, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом згідно з постановою ВП №52712287 Дніпровського ВДВС м. Києва №93 від 12.03.2018, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання надав заяву, у якій провину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначив, що не був обізнаний про існування заяви про стягнення з нього аліментів. Вказав, що регулярно спілкується з дитиною та допомагає матеріально за усною домовленістю. Офіційно не працевлаштований. На даний час проходить МСЕК для відновлення ІІ групи інвалідності, щоб мати можливість офіційно працевлаштуватися та перебуває на утриманні батьків. Розгляд справи просив провести за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Частина 3 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності, отже відсутність будь-якої складової складу правопорушення свідчить про недоведеність вчинення адміністративного правопорушення.

Отже ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення є вина суб`єкта правопорушення у формі умислу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з копії постанови головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Урбан Д.Д. від 12.03.2018, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим листом № 2-3869/2014, виданим 09.09.2014.

Одночасно, до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів стосовно того, що йому було відомо про наявність вищевказаної постанови головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Урбан Д.Д.

Суду не надано достовірних даних про наявність вини у будь-якій формі в діях ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить висновку, що факти, встановлені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, тому справу слід закрити, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.3 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя О.М.Томілін