Справа № 159/3825/19
Провадження № 3/159/2100/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Панасюк С.Л., розглянувши справу, яка надійшла від Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст.130 ч.1 КпАП України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 02 червня 2019 року, о 16 год. 20 хв., в с. Любитів, по вул Незалежності, Ковельського району, Волинської області, керував скутером марки «Хонда», з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота) та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 надсилалась повістка про виклик до суду, однак ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вжив достатніх заходів для своєчасного та належного повідомлення ОСОБА_1 про виклик до суду. ОСОБА_1 протягом часу знаходження справи у суді викликався до суду, знав, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення і йому слід чекати виклику до суду у місці його проживання, свідомо не з`явився за повісткою, яку отримав, мав можливість дізнатися про час розгляду справи в мережі Інтернет на сайті суду або ж у самому суді по телефону чи під час особистого з`явлення.

Такі його дії мають очевидні ознаки штучного створення підстав для закінчення передбаченого ст.38 КпАП України строку накладення адміністративного стягнення і намагання уникнути в такий спосіб адміністративної відповідальності. Про таке намагання свідчить хоча б те, що ОСОБА_1 за весь тривалий час знаходження справи у суді не направив до суду бодай пояснення чи заперечення.

Зловживання процесуальними правами, ухилення від з`явлення до суду не можуть мати наслідком закриття провадження і звільнення, тим самим, від відповідальності.

ОСОБА_1 були створені усі умови для реалізації наданого йому права на участь у розгляді справи, однак, він свідомо ухилився від явки до суду, зловживаючи наданими йому процесуальними правами. Будь-яких доказів поважності причин неявки до суду ОСОБА_1 не надав. Викладене доводить, що ОСОБА_1 навмисно затягує розгляд справи і таким чином намагається уникнути притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт відмови проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 доводиться поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Отже, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України і його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Слід врахувати, що ОСОБА_1 , усвідомлюючи, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, легковажно поставився до своїх обов`язків водія, сів за кермо автомобіля, свідомо знехтувавши Правилами дорожнього руху.

З врахуванням наведених обставин, досліджених доказів у їх сукупності, слід прийти до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Положеннями ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» із внесеними змінами від 19.09.2013 року № 590-VІІ, які вступили в дію з 23.10.2013 року, розміри ставок судового збору станом на 01.01.2019 встановлено у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 384,20 гривень.

Таким чином, з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуС. Л. Панасюк