пр. № 3/759/9206/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли зі Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розлученого, який дітей не має, працює фахівцем-приймальником у ТОВ «Нова пошта», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

З протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що 30.11.2019 року о 14:00 годин, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив словесний конфлікт з сестрою ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_3 , в ході якого словесно їх ображав, висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство.

На ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративні правопорушення, хоча фактично вони стосуються одного конфлікту, який відбувався в один проміжок часу, в одному місці за участю ОСОБА_1 та його сестри і матері, у зв`язку із чим, такі дії слід розглядати за одним фактом.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечував та пояснив, що за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає близько 10 років, а проживає за адресою: АДРЕСА_1 , квартира належить йому на праві власності та він проживає в ній сам. Оскільки у його сестри вдома відбувався ремонт, він пустив її тимчасово пожити у нього. Так, 30.11.2019 року у нього з сестрою сталася сімейна суперечка з побутових питань, у зв`язку із чим, він сказав, щоб вона поверталась до себе додому. При цьому сестра зателефонувала матері, яка прийшла до нього додому. Зазначив, що нецензурною лайкою на адресу сестри не виражався, а з матір`ю взагалі не сварився. Просив закрити провадження у справі.

Судом було досліджено надані матеріали по справі, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії АПР 18 № 136775, та серії АПР 18 № 136773; рапорти працівників поліції; письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; рапорт отримання повідомлення зі служби «102».

Так, датою складання протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 136775 зазначено 18.12.2019 року, тобто через два дні після направлення до суду, а датою складання протоколу серії АПР 18 № 136773 зазначено 18.12.2012 року, тобто за сім років до дати направлення до суду. Крім цього, в зазначених протоколах місцем проживання ОСОБА_1 та місцем вчинення адміністративних правопорушень зазначено адресу: АДРЕСА_2 , при цьому з пояснень останнього вбачається, що за зазначеною адресою він не проживає більше десяти років. Також з рапорту отримання повідомлення зі служби «102» вбачається, що 30.11.2019 року надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , згідно якого її брат виганяє її з дому за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, місце вчинення адміністративних правопорушень в протоколах встановлено невірно.

Крім цього, з копії письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 30.11.2019 року у неї з братом сталась сімейна сварка. При цьому, ні з рапорту отримання повідомлення зі служби «102», ні з письмових пояснень ОСОБА_4 не вбачається, що її брат ображав її чи висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, та не зазначено, що завдано, чи могло бути завдано будь-яку шкоду, в тому числі і психічному здоров`ю.

Також з письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та 30.11.2019 року у неї стався словесний конфлікт з сином.

Суддя не бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , які надані до суду разом з протоколами, оскільки останній в судовому засіданні їх не підтримав, та надав інші пояснення безпосередньо суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, зазначені вище недоліки в протоколах про адміністративні правопорушення щодо дати їх складання, місця вчинення адміністративного правопорушення, розбіжності в поясненнях ОСОБА_1 та письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які не погоджуються між собою та суперечать одні одним, свідчать про поверховий та формальний підхід до оформлення матеріалів справи, та зазначені розбіжності судом тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

У зв`язку із зазначеним, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не підтверджена належними та допустимими доказами, тобто не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя С.В. Степанова