Справа № 754/7150/19 Головуючий у І інстанції Панченко О.М.
Провадження № 33/824/2820/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 01 » серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., за участю особи притягнутої до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , його захисника Цимбалюка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

гр. України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.04.2019 р. о 23 год. 30 хв., керуючи по вул. Бальзака,2-В в м. Києві транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. « НОМЕР_1 », порушив п.11.4 ПДР України, при перевірці документів останнього було виявлено у особи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, не стійка хода, не чітка мова, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій він просив постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказав, що судом першої інстанції не з`ясовано всі обставини справи, в постанові не наведено доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, зазначив, що в момент прибуття поліції його автомобіль знаходився на узбіччі з пошкодженими колесами, що підтверджується наявними в справі доказами та поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що не було враховано судом І інстанції, а наведений в постанові суду діалог з відеозапису, на думку апелянта, не підтверджує факту керування ним транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Цимбалюка С.В., які підтримали подану апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис в камери поліцейського, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч вимогам вказаних правових норм, судом 1 інстанції не були в повному обсязі з`ясовані обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а прийняте рішення не можна вважати законним і обґрунтованим.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015р, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008р.

В оскаржуваній постанові суд І інстанції, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , направленням на огляд водія транспортного засобу, відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

Як під час розгляду справи в суді 1 інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, вказавши, що відмовився проходити огляд, оскільки автомобілем в цей вечір не керував, його автомобілем керував кум ОСОБА_3 .

З протоколу про адмінправопорушення вбачається, що ОСОБА_1 одразу ж на місці події вказав, що транспортним засобом керував не він.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 протягом всього часу перебування на місці події, продовжував стверджувати, що в цей вечір він автомобілем не керував, а керував його кум.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 підтвердив, що саме він ввечері 28.04.2019р. керував автомобілем ОСОБА_1 , який знаходився в салоні в якості пасажира, під час поїздки »вистрелило» колесо автомобіля у зв`язку з чим автомобіль «викинуло» на узбіччя, близько 23 год. йому зателефонувала дружина і він з місця пригоди пішов додому.

Дані пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ні матеріалами справи, ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не спростовані.

Будь-яких підтверджень того, що ОСОБА_1 керував вказанимавтомобілем і під час керування автомобілем був зупинений працівниками поліції, матеріали справи не містять та в постанові судді не зазначені.

Апеляційний суд, після перегляду відеозапису, переконався у тому, що уривки фраз розмови між ОСОБА_1 та поліцейським, після складання адміністративного протоколу, на які послався суд в постанові, не можуть однозначно підтверджувати факт керування автомобілем ОСОБА_1 , а можуть бути лише припущеннями.

З метою перевірки даних пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та з`ясування обставин події, в суд апеляційної інстанції викликався працівник поліції Івченко А.А . , яка склала адмінпротокол відносно ОСОБА_1 , однак вказана особа до апеляційного суду не з`явилася, діючого механізму для забезпечення явки свідка до суду КУпАП не містить.

Оцінюючи сукупність зазначених обставин, апеляційний суд вважає, що достатні і допустимі докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, згідно яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена, оскільки не доведено факт керування ОСОБА_1 автомобілем, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адмінправопорушення.

Керуючись ст.ст 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ________________