Справа № 748/1645/19 Головуючий у 1 інстанції Майборода С. М.
Провадження № 33/4823/316/19
Категорія - ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П.,

з участю прокурора Максиміхіна Ю.В.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2019 року.

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..

Місцевим судом ОСОБА_1 визнано винуватою в тому, що вона, у зв`язку з виконанням обов`язків присяжної Деснянського районного суду м. Чернігова, у відповідності до пп. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 року, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 13.09.2018 року подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а також у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначає, що в ході розгляду вищевказаної справи районним судом, нею 22 липня 2019 року на офіційну електронну пошту вказаного суду направлено клопотання, в якому викладено факти допущених співробітниками Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України (далі за текстом - УЗЕ) численних порушень вимог законодавства, приховування окремих доказів, що можуть мaти суттєве значення для вирішення справи по суті, що унеможливлювало повний та всебічний розгляд справи (копія клопотання та долучених документів - додаток 2). Отримання вказаного клопотання підтверджено головуючою - суддею Майбородою С.М. в ході судового розгляду 22 липня 2019 року, що зафіксовано аудіозаписом судового засідання. При цьому на її запитання, чи потрібно подати в судовому засідання оригінал клопотання (оскільки електронною поштою було направлено його скановану копію), судом повідомлено, що достатньо поданого документу для його розгляду. Але, всупереч вимогам ч. 2 ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в ході судового засідання судом не вирішено вищевказане клопотання. Крім того, вона вказувала, що при розгляді матеріалів щодо вказаного правопорушення, а також під час складання згаданого протоколу співробітниками УЗЕ допущено численні порушення вимог законодавства, приховано окремі докази, що можуть мати суттєве значення для вирішення справи по суті, що унеможливлює повний та всебічний розгляд справи. Так, згідно ч. 2 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всупереч вказаній вимозі законодавства вищевказаний протокол їй не вручено. 12 червня 2019 року, співробітник УЗЕ ОСОБА_2 та ще одна особа прибули до дачного (садового) будинку її чоловіка в садовому товаристві «Березань» (документ, що підтверджує право чоловіка на будинок - у додатку 2), та намагалися проводити з нею якісь процесуальні дії. При цьому вказані дві особи проникли на територію прибудинкової ділянки без дозволу особи, у володінні якої знаходиться вказаний будинок та прибудинкова ділянка, та без будь-якого судового рішення, що давало б їм право на таке проникнення. Вважає такі дії вищевказаного співробітника УЗЕ в Чернігівській області та ще однієї особи протиправними, оскільки замість виклику її у встановленому законодавством порядку, вони вдалися до незаконного проникнення на територію ділянки фізичної особи (її чоловіка), що не має жодного стосунку до вищезгаданої перевірки. Наголошує, що вона жодним чином не відмовлялась від отримання протоколу взагалі, а лише повідомляла, що заперечує проти проведення будь-яких дій з нею за відсутності адвоката. Окремо зазначає, що наявні в матеріалах справи рапорти співробітників УЗЕ ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 18 та 20) містять неправдиву інформацію як щодо її відмови від ознайомлення та отриманням протоколу, так і щодо адреси, за якою вказаними особами здійснено виїзд 12.06.2019 року. Документ, що підтверджує адресу, за якою вона перебувала 12.06.2019 року долучено (відповідна довідка - у додатку 2). Окрім того, відеозапис, долучений до матеріалів справи (а.с. 9) є недопустимим доказом, а посилання на нього судом суперечить вимогам законодавства з огляду на наступне. Порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також використання інформації, отриманої з фото- і відеотехніки встановлено статтями 31 та 40 Закону Україну «Про національну поліцію». Вичерпний перелік таких технічних приладів міститься у Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС № 1026 від 18.12.2018. Застосування особистого мобільного телефону поліцейського для проведення будь-яких процесуальних дій та/або отримання будь-яких доказів вказаною Інструкцією не передбачено. Таким чином, оскільки в даному випадку надано доказ, отриманий з порушенням порядку, встановленого законом - диск з відеозаписом (а.с. 9), він є недопустимим та не міг бути взятий до уваги судом. У Протоколі № 171 невірно вказано дату виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (абзац 8 ст. 4 протоколу, а.с. 7). Зазначення точної дати виявлення правопорушення в протоколі є вкрай важливим для вирішенням судом питання про дотримання вищевказаної вимоги Закону стосовно тримісячного строку накладення адміністративного стягнення. Згідно листа УЗЕ № В-138/39/124/01-2019 від 25.06.2019 року (копія додається - міститься у додатку 2), «...10.04.2019 за вх. 1052 з НАЗК було отримано матеріали щодо порушення Вами вимог ч. 1 ст. 172-6 КУпАП». З урахуванням викладеного, саме 10.04.2019 року є датою виявлення Управлінням захисту економіки в Чернігівській області вищевказаного правопорушення, оскільки вказаний лист містить категоричне твердження «..матеріали щодо порушення..» а не будь-яке інше формулювання. Однак, оскільки положеннями Закону України «Про запобігання корупції», зокрема статтею 12, передбачено право та повноваження Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) стосовно виявлення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, датою виявлення вищевказаного правопорушення слід вважати ту, в яку воно виявлено НАЗК, а не УЗЕ в Чернігівській області. Правопорушення, відповідальність за яке передбачає ч. І ст. 172-6 КУпАП, не є триваючим, а його подія є разовою і моментом її виявлення є день отримання компетентними органами інформації, з якої вбачається наявність ознак правопорушення. Відповідно до ч. 2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Таким чином не можливо погодитися із твердженням ОСОБА_2 , який склав вищевказаний протокол, що «...датою виявлення слід вважати дату складання адміністративного протоколу, тобто 12.06.2019», а також із висновком суду про те, що датою виявлення правопорушення є 27.05.2019 року (абз. 10 ст. 5 Постанови). ОСОБА_2 до вищевказаного протоколу не долучено жодних документів, отриманих УЗЕ від НАЗК 10.04.2019 за вх. 1052. Вказане може свідчити про приховування доказів, а саме документів НАЗК, з яких би можливо було встановити дійсну дату виявлення правопорушення компетентним органом (НАЗК). Судом належної оцінки такому приховуванню не надано. Вважає що в її діях відсутній склад відповідного правопорушення, оскільки вона не знала та не могла знати про те що вона виконувала обов`язки присяжного в суді у 2017 році, оскільки протягом 2017 року в жодному судовому засіданні вона участі не брала. Єдине засідання в суді у 2017 році, на яке її було запрошено в якості присяжного, не відбулося. Підтверджує, що у березні 2018 року отримала лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 01-77/24/2018 (а.с. 14). Однак вважала, що такі листи відправляються всім присяжним, незалежно від того, виконували вони обов`язки в суді у попередньому році або ні. Крім того, вказує, що наявні у матеріалах справи документи (а.с. 14, 20), які вказують на виконання нею обов`язків присяжного у 2017 році, беззаперечно є доказами у адміністративній справі, однак, так само є доказами і її пояснення. Стверджує, що оскільки засідання фактично не відбулося, у Деснянському суді немає та не може бути диску з аудіозаписом, на якому зафіксовано її участь у такому засіданні. У цьому зв`язку вона мала клопотання щодо витребування додаткових доказів, без отримання яких неможливо встановити наявність в її діях суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме вини у формі умислу. Вона не спеціаліст в галузі права, має вищу медичну освіту, ніколи не стикалася з юридичною сферою діяльності в житті (до набуття статусу присяжного), за основним місцем її роботи подання декларації не є її обов`язком. Декларацію все ж було подано, хоч і з запізненням, тому її дії не заподіяли істотної шкоди державним та суспільним інтересам, не порушили прав, свобод та інтересів інших осіб, негативні юридичні наслідки відсутні. При цьому зазначає, що державний та суспільний інтерес в галузі фінансового контролю полягає, в першу чергу, в унеможливленні набуття будь яких активів незаконним (корупційним) шляхом, унеможливленні приховування таких активів, а також виявлення таких активів в разі їх набуття. Зміст її декларації за 2017 рік із її незначними фінансовими показниками, а також вжиті, хоч із запізненням, заходи, спрямовані на її подання, свідчать про відсутність порушення державного та суспільного інтересу в галузі фінансового контролю.

Із матеріалів справи, пояснень сторін обвинувачення та захисту, доводів апеляційної скарги вбачається, що вона обґрунтована.

В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу. Також пояснила, що як тільки отримала інформаційного листа з НАЗК, подала декларацію в установленому порядку і не порушила десятиденний строк.

Натомість стороною обвинувачення не спростовано доводи ОСОБА_1 , що вона:

- не виконувала у 2017 році обов`язки присяжної у суді;

- не відмовлялася від підпису протоколу, а вимагала дотримання її права на захист і просила про допуск адвоката на стадії ознайомлення з протоколом та його підписання;

- що свого часу їй роз`яснили про обов`язок і порядок подачі декларації;

- жодних доказів на обґрунтування наявності у неї умислу на скоєння інкримінованого правопорушення не надано.

Таким чином матеріали справи не містять доказів які б беззастережно спростовували доводи ОСОБА_1 , а тому в її діях відсутній склад інкримінованого правопорушення і справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю його складу.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити, постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяІ. П. Баглай