ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/934/19 Справа № 206/3140/19 Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 напостанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ "Стандарт-Капітал", що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2019 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 та ст. 185 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 24.05.2019 року о 03:00 год. в м. Дніпро, Самарський район, по вул. Прибрежна, 34, керував автомобілем ВАЗ 210934, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу " Драгер" у присутності двох свідків, результат 1, 8 проміль. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 24.05.2019 року приблизно о 03:00 год., був зупинений під керуванням т/з НОМЕР_2 , н.з. НОМЕР_3 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В ході бесіди висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці та у бік перехожих по вул. Прибрежна, 54, на зауваження, не реагував, чим порушував громадський порядок і спокій громадян, поруч з дитячим майданчиком, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.

А також, ОСОБА_1 , 24.05.2019 року о 03:05 год. знаходячись за адрсеою: м. Дніпро, вул. Прибрежна, буд. 34, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), образливо висловлювався в бік громадян. На законну вимогу командира 2/3/2 УПП ОСОБА_2 припинити адміністративне правопорушення, а саме образливо висловлюватися в бік громадян не відреагував, за що відповідальність, передбачена ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить винести постанову згідно ч. 3 ст. 284 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що в суді першої інстанції не було надано фактичних даних, що саме він був водієм транспортного засобу, не було доведено факту законності зупинки транспортного засобу, поліцейським було порушено невідповідність часу подій, подія сталася об 01.40 годин 24.05.2019 року, а протокол був складений об 04.50. годин, з нечіткою визначеністю, не роз`яснено права і обов`язки.

Вказує, що суд викликав у засідання поліцейських і свідків для підтвердження його вини, але з незрозумілих причин, свідків не було, тому їх пояснення не можна вважати правдивими, а рапорт поліцейського та його свідчення не є доказами того, що він керував транспортним засобом. В суді поліцейський не довів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. З матеріалів відеофіксації видно, що він сидить за кермом транспортного засобу, який не рухається, тобто не виконує функції водія.

Також вказує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння, проходив із значними порушеннями: не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; на фактичних даних (відеоматеріал), видно, що поліцейський, навіть, втручався в роботу приладу, на що він не мав повноважень, свідки не були присутні під час проходження тесту, не вирішено питання про унеможливлення керування транспортним засобом.

Також зазначає, що судом порушено вимоги ст. 33 КпАП України, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення. У матеріалах справи, та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. При цьому у матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували місце роботи ОСОБА_1 , його професію, характеристику особи, сімейний стан, тощо. Тому у цій частині постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно, не обґрунтованою та формальною.

Вивчивши матеріали справи, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 180226 від 24 травня 2019 року, який складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП (а.с. 1); рапортом працівника поліції, де викладені фактичні обставини скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення (а.с. 9); поясненнями свідків (а.с. 6-7); поясненнями особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 5); відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 26,34); чеком-квитанцією тестування на алкоголь (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів( а.с. 4).

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Покази свідків та працівника патрульної поліції повністю узгоджуються між собою та сумнівів в апеляційному суді не викликають.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі, стосовно того, що судом не було допитано свідків, а рапорт поліцейського та його свідчення не є доказами того, що він керував транспортним засобом, є безпідставними, оскільки суд за власною ініціативою у відповідності до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилання ОСОБА_1 на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння, проходив із значними порушеннями, не заслуговують на увагу, оскільки зауважень з приводу ненадання співробітниками поліції на вимогу ОСОБА_1 сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Драгер» в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено. Крім того, ОСОБА_1 мав право у випадку неповідомлення про порядок застосування спеціального технічного засобу «Драгер» та відсутності вказаного свідоцтва та сертифіката відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та наполягати на направленні останнього до закладу охорони здоров`я, чого ним зроблено не було і в матеріалах справи не відображено.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проведений у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги інші доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується протоколів складених відносно ОСОБА_1 за ст. 173 та ст. 185 КУпАП, то суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що оскільки відсутні у матеріалах справи належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про винуватість ОСОБА_1 то справи слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, з чим і погоджується апеляційний суд.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2019 рокувідносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова