Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/4818/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , працюючого оператором на АЗС «Гарант», який мешкає в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП, -

УСТАНОВИЛА:

19 липня 2019 року до суду надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, згідно якого, 10.07.2019 року о 15-20 годин, ОСОБА_1 на АЗС «Гарант», розташованої в м.Маріуполі по вул.Литейній, 5, здійснював роздрібну реалізацію пального без відповідної ліцензії на даний вид діяльності, чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому, за ст.256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Виходячи з наведених норм законодавства, протокол про адміністративне правопорушення №0618 від 10.07.2019 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч.1 ст.256 КУпАП, а саме в протоколі неповністю викладена суть адміністративного правопорушення, зокрема не зазначено посилання на конкретну норму закону, який передбачає наявність документа дозвільного характеру для здійснення певного виду господарської діяльності, посилання на який є обов`язковим, оскільки ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною нормою.

Згідно ст.164 ч.1 КУпАП відповідальність передбачена за порушення порядку провадження господарської діяльності.

Як вбачається зі змісту даної статті об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою, але в наданих суду матеріалах відсутні дані про те що діяльність ОСОБА_1 є регулярною, постійною та суттєвою, у зв`язку з чим в його діях відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП.

Також відсутні докази, які б підтверджували факт реалізації палива ОСОБА_1 , відсутні пояснення свідків, натомість до протоколу про адміністративне правопорушення в якості доказів вчинення правопорушення надано фото АЗС та транспортних засобів, які не містять жодної інформації, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, а тому на підставі ст.247 КУпАП провадження по справі стосовно нього підлягає закриттю.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 10.07.2019 року за ч.1 ст.164 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247, 280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.164 ч.1 КУпАП закрити внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт