Справа № 360/497/19 Головуючий в суді І інстанції - Стасенко Г.В.
Провадження № 33/824/2160/2019 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Бородянського районного суду Київської області від 10 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Пісківка Бородянського р-н., Київської обл., громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 28 лютого 2019 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, в смт Пісківка Бородянського району Київської області, на автодорозі Т 1005, ОСОБА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, керував автомобілем «Ford Sierra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить допитати в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 та скасувати постанову Бородянського районного суду Київської області від 10 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції проігнорований факт того, що ОСОБА_1 спочатку керував транспортним засобом, а потім вжив спиртне. На користь цього є показання свідка.

На думку апелянта, матеріалами справи не доводиться, що він керував транспортним засобом, будучи нетверезим. Навпаки, до місця вимушеної зупинки, ОСОБА_1 приїхав повністю тверезим. Даний факт ніяк не спростовується матеріалами провадження. Але, працівники поліції зазначили, що оскільки ОСОБА_1 перебував у транспортному засобі, будуть складати відносно нього протокол.

ОСОБА_1 зазначає, що того вечора він перебував у стоячому на узбіччі автомобілі та на той момент він був тверезий. У його автомобілі заклинив редуктор і рухатись на ньому не видавалось за можливе. Буксирувати автомобіль було також неможливо, і тому він вирішив попросити знайомого, щоб той приїхав та відвіз ОСОБА_1 додому. Його товариш не поспішав, і тому, оскільки він вже не збирався в той день сідати за кермо автомобіля, вирішив випити наливки, яку віз додому з іншими продуктами. Але буквально 100-150 грам, тільки зігрітися. На відео помітно, що ОСОБА_1 фактично, повністю тверезий. Однак, поки останній чекав на товариша, до нього під`їхав автомобіль поліції і незабаром від ОСОБА_1 зажадали пройти огляд. Для цього йому пропонували проїхати в лікарню для проведення аналізів, але він не міг залишити автомобіль, тому що чекав на допомогу, та й не був водієм на момент вимоги огляду, тому що перебував в нерухомому автомобілі.

Тому, з матеріалів провадження не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем, будучи нетверезим. Навпаки, до місця вимушеної зупинки він приїхав повністю тверезий.

Таким чином, на думку апелянта, оскільки ніяк не доводиться матеріалами провадження подія і склад правопорушення (той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом), справа підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи, допитавши свідка ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Разом з тим, в постанові лише перелічено наявні у матеріалах справи докази, без надання їм оцінки та наведення аналізу.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, 28 лютого 2019 року, о 22 год. 30 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford» номерний знак НОМЕР_2 із ознаками алкогольного сп`яніння: запах з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , від 28 лютого 2019 року, з яких вбачається, що у їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу "Драгер" для визначення стану сп`яніння відмовився (а.с. 2).

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 , пояснив, що 28 лютого 2019 року, коли під`їхали працівники поліції, він автомобілем не керував, оскільки він вийшов з ладу, в ньому зламався редуктор.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за цією статтею настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз указаної правової норми дає підстави стверджувати те, що провадження у справах цієї категорії підлягає доказуванню як факт відмови особи від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, так і факт керування транспортним засобом. Та обставина, що в зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення часу та місця ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, стверджується зібраними у справі доказами та не заперечується самим ОСОБА_1

Поряд із цим, суд вважає не доведеним той факт, що ОСОБА_1 в момент виявлення його працівниками поліції не керував транспортним засобом. Із відеозапису, зробленого із нагрудних камер поліцейських, не можливо зробити однозначний висновок про те, чи рухався автомобіль, у якому перебував ОСОБА_1 в момент виявлення його працівникамиполіції. Як вбачається із відеозапису, автомобіль марки «Ford», керування яким з ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ставилося у вину, в момент зйомки знаходився у нерухомому стані.

Наведене указує на недоведеність факту керування ОСОБА_1 за допомогою цього доказу.

Під час з`ясування обставин адміністративного правопорушення працівниками поліції, визнавши факт перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом, пославшись на те, що автомобіль був в несправному стані.

Із пояснень, допитаного в ході апеляційного розгляду громадянина ОСОБА_2 вбачається, що в той вечір йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що в дорозі на трасі у нього поламався автомобіль, а саме редуктор, що не дає йому можливості рухатись далі та попрохав під`їхати до нього на евакуаторі, який перебуває в нього у власності. На дане прохання він погодився, але попросив почекати. Свідок в подальшому під`їхав та евакував даний автомобіль до автомайстерні для ремонту.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність указаних доказів дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у цій справі не доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що указує на недоведеність наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, постанова судді Бородянського районного суду Київської області від 10 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватися законною та обгрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 10 квітня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко