КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягається до відповідальності ? ОСОБА_1

захисника ? ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві клопотання ОСОБА_1 , заявлене в межах апеляційної скарги на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04.03.2019, про поновлення строку на апеляційне оскарження, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.03.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 04.03.2019.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що в судовому засіданні він не був присутній, оскільки знаходився у відрядженні за межами м.Києва, а оскаржувану наразі постанову отримав поштою 18.03.2019.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали заявлене клопотання та просили суд поновити строк на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи в межах, які стосуються питання щодо поновлення строку на звернення з апеляційними вимогами, суд приходить до висновку про залишення без задоволення вимог поданого клопотання, зважаючи на наступне.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження(п. 27 від 26.04.2007 у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003). При визначеності наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особу вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Так, відповідно до вимог національного закону (ч.2 ст.294 КУпАП), постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Дана норма визначає строк, з якого починає обраховуватись строк на апеляційне оскарження ? день винесення постанови.

Матеріалами справи встановлено, що 04.03.2019 Шевченківським районним судом міста Києва винесено постанову про визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення.

Зі змісту мотивувальної частини постанови вбачається, що в судове засідання ОСОБА_1 не з?явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 10-11).

ОСОБА_1 судом першої інстанції був повідомлений належним чином про судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення ОСОБА_1 судових повісток на судові засідання від 07.02.2019 та від 04.03.2019 (а.с. 6, 9).

Крім того, про обізнаність ОСОБА_1 щодо розгляду даної справи судом також свідчить і зміст його заяви від 06.02.2019, поданої безпосередньо через канцелярію Шевченківського районного суду міста Києва, якою останній просив перенести розгляд, призначеної на 07.02.2019 та надати йому час та можливість для підписання угоди з адвокатом (а.с. 7), яка окрім іншого судом була задоволена і судове засідання перенесено на 04.03.2019, про що також належним чином було повідомлено ОСОБА_1 .

Отже враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений судом першої інстанції належним чином про розгляд справи щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто був обізнаний про здійснюване щодо нього судове провадження, однак до суду не з?явився без повідомлення причин неявки, то суд у відповідності до приписів ст.268 КУпАП розглянув справу за його відсутності.

Положення ч.2 ст.294 КУпАП чітко регламентують, що десятиденний термін на подачу апеляційної скарги починає обраховуватись з дня винесення постанови, а в даному випадку постанову судом винесено 04.03.2019. Отже, останнім днем на подачу апеляційної скарги на це судове рішення з є 14.03.2019.

Проте, у встановлений законом десятиденний строк на подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 , якому було достеменно відомо про здійснюване судом щодо нього провадження, результатом розгляду не цікавився і в межах строку на апеляційне оскарження апеляційної скарги не подав.

Натомість апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав лише 25.03.2019, про що свідчить штампова відмітка суду на першому аркуші апеляційної скарги (а.с. 13), тобто після спливу строку на оскарження постанови від 04.03.2019.

При цьому, хоча і ОСОБА_1 ставить в апеляційній скарзі питання щодо поновлення йому строку на звернення з апеляційними вимогами, однак жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об?єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали чи створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, тобто в період з 05.03.2019 по 14.03.2019 включно подати йому апеляційну скаргу, або якимось іншим способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, ОСОБА_1 не вказує, тоді як його доводи щодо перебування у відрядженні за межами міста Києва ? не підтверджені документально, а отже суд не бере їх до уваги.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 знав про здійснюване щодо нього судом провадження, участь в ньому особисто не прийняв, результатом розгляду не цікавився і протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанову не оскаржив в апеляційному порядку та не вжив жодних заходів, які хоча б свідчили про його намір реалізувати гарантоване йому право на оскарження постанови суду першої інстанції, жодних доказів на підтвердження поважних причин, які б позбавляли його можливості вчасно подати апеляційну скаргу суду не надав, ? то приходжу до висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

А тому, виходячи з того, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження і апелянтом не підтверджено поважності причин пропуску такого строку, то така апеляційна скарга підлягає поверненню за правилами ч.2 ст.294 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 04.03.2019 від 04.03.2019 ? залишити без задоволення, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа №761/869/19

Апеляційне провадження № 33/824/1721/2019

Категорія: ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Юзькова О.Л.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.