Постанова

Іменем України

16 грудня 2019 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/1669/19

Провадження № 3/578/408/19

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І., за участю секретаря судового засідання Литвин А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Касатської Ю.О., розпорядника ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, за частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі також - КУпАП/, права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,

Установив:

Історія справи

(I.) Суть адміністративного правопорушення

1.1. Начальник оперативно-розшукового відділу ( з м.д. н.п. Краснопілля) оперативно-розшукового управління Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України 28.10.2019 за № 5/5/1-295 направив до Краснопільського районного суду Сумської області справу про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 за частиною першою статті 204-1 КУпАП на 11 арк, а саме: протокол про адміністративне правопорушення СхРУ №123399 від 25.10.2019; Рапорт старшого розвідника 11-го сектору ОРВ ( з м.д. н.п. Краснопілля) оперативно-розшукового управління Східного регіонального управління П`ятенко Олега; письмові пояснення від ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , Повідомлення про протиправне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення від 24.10.2019 № 5/5/1 від 226; інформаційний лист від прикордонного представника Російської Федерації на Бєлгородській та Воронезькій ділянкам від 24.10.2019 № 80/364; посвідчення водія на ОСОБА_1 040653.

(ІІ.) Заяви, клопотання учасників справи

2.1. 30.10.2019 ОСОБА_1 подав заяви про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.

2.2. 15.11.2019 захисник Касатська Ю.О. подала заяву про ознайомлення з матеріалами справи у відношенні ОСОБА_1

2.3. 15.11.2019 ОСОБА_1 подав Заперечення на протокол про адміністративне правопорушення СхРУ № 123395 та клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

(ІІІ.) Процесуальні дії у справі

3.1. Застосування технічних засобів фіксування провадження про адміністративне правопорушення.

3.2. Призначено судовий розгляд справи на 30.10.2019 в 12.40 год.

3.3. Відкладено розгляд справи до 12.20 год. 15.11.2019.

3.4. Відкладено розгляд справи до 08.15 год. 03.12.2019.

3.5. Оголошено перерву до 12.40 год. 09.12.2019.

3.6. 09.12.2019 судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електроенергії, судове засідання призначено на 08.20 год. 16.12.2019.

3.7. Проголошення судового рішення 16.12.2019 в 08.20 год.

(ІV.) Фактичні обставини, встановлені судом

4.1. Згідно повідомлення прикордонного представника Російської Федерації на Бєлгородській та Воронезькій ділянках № 80/364 від 24.10.2019, прикордонним порядком Російської Федерації 25.10.2019 здійснена перевірка режиму державного кордону на напрямку н.п. Теребріно (Російська Федерація) з/станція «Пушкарне» (Україна), за наслідками якої виявлені сліди транспортного засобу на територію Російської Федерації та у зворотному напрямку.

4.2. Згідно Повідомлення про протиправне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення від 24.10.2019 № 5/5/1 від 226, о 14.20 год. 24.10.2019 прикордонний наряд від ОРВ (з м.д. н.п. Краснопілля) н.п. Ілльок Пеньковка (РФ) в районі інформаційних показчиків № 310-311, на лінії проходження державного кордону України спостерігав рух транспортного засобу «УАЗ Хантер» чорного кольору, який рухався в напрямку РФ. На вимогу зупинки транспортного засобу водій автомобіля не відреагував та вдався до втечі, при цьому намагався здійснити наїзд на військовослужбовця зі складу наряду, чим створив загрозу життю та здоров`ю співробітнику правоохоронного органу. В подальшому водій вказаного транспортного засобу продовжив рух та здійснив незаконний перетин державного кордону на територію РФ і в зворотному напрямку, після чого зник в н.п. Грабовське Краснопільського району. До даного протиправного діяння причетний ОСОБА_1 .

4.3. Згідно Рапорта старшого розвідника ІІ сектору оперативно-розшукового відділу з м.д. н.п. Краснопілля оперативно-розшукового управління Східного регіонального управління Олега П`ятенка, під час несення служби організував та ніс службу в п/н «Секрет» в районі іпз № 310-311 спільно з ст. прапорщиком ОСОБА_7 , прапорщиком ОСОБА_8 відповідно до службового завдання. Близько 14.10 год. спостерігав рух транспортного засобу марки «УАЗ Хантер» чорного кольору, який рухався в напрямку території РФ під керуванням мешканця н.п. ОСОБА_11 , на законну вимогу зупинки водій не відреагував та вдався до втечі, при цьому намагався здійснити наїзд на військовослужбовця зі складу наряду, після чого були застосовані засоби примусової зупинки т/з, внаслідок чого на автомобілі була пробита одна шина.

4.4.Старший розвідник ІІ сектору оперативно-розшукового відділу з м.д. н.п. Краснопілля оперативно-розшукового управління Східного регіонального управління старшим прапорщик Бурим ОСОБА_12 25.10.2019 склав у відношенні ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушенняСхРУ № 123395, за змістом якого гр. ОСОБА_1 24 жовтня 2019 року о 14.20 год. на напрямку населених пунктів Грабовське (Україна) Ілльок-Пеньківка (Російська Федерація) в районі інформаційних покажчиків № 310-311 («Увага! Державний кордон України. Прохід заборонено!»), на автомобілі марки «УАЗ Хантер» чорного кольору незаконно перетнув державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, та у зворотному напрямку, чим порушив статтю 9 Закону України «Про державний кордон України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 204-1КУпАП.

4.5. ОСОБА_1 належить посвідчення водія НОМЕР_1 .

4.6. В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично заперечував, та надав пояснення, що 24 жовтня 2019 року о 14.20 год. перебував в іншому місці поза межами Краснопільського району і фізично не міг вчинити незаконний перетин державного кордону. 24.10.2019 близько 15.00 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підвезли його з міста Суми до Хмелівського повороту, а звідти його забрала на машині ОСОБА_5 і вони разом приїхали додому у с. Грабовське. Стверджував, що йому належить на праві власності автомобіль УАЗ номерний знак НОМЕР_2 , який було вилучено 25.10.2019 під час санкціонованого обшуку, а у подальшому накладено арешт в рамках кримінального провадження, до якого він не має ніякого відношення. Звернув увагу суду на те, що протокол про адміністративне правопорушенняСхРУ № 123395 складений через добу, а не в день ймовірного порушення невідомою йому особою державного кордону. Його транспортний засіб має номерні знаки, але в протоколі не зазначений номер транспортного засобу. Під час проведення обшуку, куди його запросили засобами мобільного зв`язку, працівники поліції попросили його надати їм посвідчення водія для огляду, на що він погодився. У той час коли один із працівників поліції переписував дані посвідчення водія, до нього підійшов прикордонник і став фотографувати на свій мобільний телефон, саме цим пояснюється наявність фото його посвідчення водія в матеріалах справи. Як вбачається з пояснень прикордонників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ними застосовувались засоби примусової зупинки автомобіля, внаслідок чого у автомобіля УАЗ чорного кольору було пробите колесо. Його ж автомобіль немає таких ушкоджень. Зауважив, що на території населеного пункту у власності мешканців декілька транспортних засобів марки «УАЗ Хантер» чорного кольору.

4.7.Захисник ОСОБА_13 .О. просила провадження закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за частиною першою статті 204-1 КУпАП у діях ОСОБА_1 . Матеріалами адміністративної справи не доведено причетність ОСОБА_1 до даного правопорушення, і обов`язок доводити винуватість особи покладений на суб`єкта владних повноважень. Схема місцевості вчинення правопорушення та Свідки події відсутні, Протокол про адміністративне правопорушення не містить ідентифікуючих даних про транспортний засіб, та був складений у ході обшуку за місцем проживання батька ОСОБА_1 .

4.8. Допитані судом за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 дали такі покази.

4.9. Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 24.10.2019 він разом із ОСОБА_1 приїхали на елеватор в с. Степанівка Сумського району для вигрузки кукурудзи. Після 12.00 год. вони разом поїхали у м. Суми на СТО ремонтувати автомобіль. Згодом ОСОБА_3 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_4 , щоб той відвіз ОСОБА_1 до Хмелівського повороту. Близько 14.20 год. вони висадили ОСОБА_1 біля Хмелівського повороту, а самі повернулися до м. Суми.

4.10. Свідок ОСОБА_4 суду показав, що 24.10.2019 у другій половині дня йому зателефонував ОСОБА_3 і попросив відвезти ОСОБА_1 , на що він погодився. Вони приїхали до Хмелівського повороту, де за ОСОБА_1 повинні були приїхати і далі відвезти додому, а самі повернулися до м. Суми. Це було після обіду, точного часу не пам`ятає, не придав значення.

4.11. Свідок ОСОБА_5 суду показала, що близько 14.00 год. 24.10.2019 їй зателефонував ОСОБА_1 і попросив забрати його з Хмелівського повороту, на що вона погодилась. Близько 15.00 год. свідок приїхала на автомобілі в обумовлене місце, забрала ОСОБА_1 і приблизно о 15.30 год. вони вже були вдома.

(V.) Національне законодавство

5.1. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.2. Наведеним конституційним положенням кореспондуєЗакон України «Про державний кордон України».

5.3. Так, згідно з чч.1, 3, 8 статті 9 Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

5.4. Згідно зі статтею 35 Закону України «Про державний кордон України», яка передбачає відповідальність за порушення законодавства про державний кордон України, особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, у незаконному переміщенні або спробі незаконного переміщення через державний кордон України вантажів, матеріалів, документів та інших предметів, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

5.5. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

5.6. Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

5.7. Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

5.8. Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, передбачені статтею 256 КУпАП, зокрема, зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

5.9. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

5.10. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

5.11. Згідно до положень стст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

5.12. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

5.13. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

5.14. Частина перша статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

5.15. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

5.16. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону.

5.17. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

5.18. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізичні осудні особи, які досягли 16-річного віку).

5.19. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

5.20. Охорона державного кордону України є невід`ємною складовою загальнодержавної системи захисту державного кордону і полягає у здійсненні Державною прикордонною службою України на суші, морі, річках, озерах та інших водоймах, а також Збройними Силами України у повітряному та підводному просторі відповідно до наданих їм повноважень заходів з метою забезпечення недоторканності державного кордону України.

5.21. Державний кордон України - це лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, визначає межі державної території України, просторові рубежі дії державного суверенітету України. Охороною Державного кордону України займається Державна прикордонна служба України.

5.22. Державний кордон є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, яка характеризує місце його вчинення.

5.23. Порядок оформлення, розгляду та обліку матеріалів про адміністративні правопорушення, протидію яким віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України визначає «Інструкція з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення», затверджена наказом МВС від18.09.2013 №898, де в п.3.4 указано, що у протоколі зазначаються, в т.ч. і суть адміністративного правопорушення.

5.24. За частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

5.25. Згідно із частиною третьою п. (b) статті 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до статті 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом також - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

5.26. Так, частина перша статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

5.27. Згідно з частиною другою статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

5.28. Згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

5.29.Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

5.30. Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

(VІ.) Висновки суду

6.1. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету адміністративного стягнення, невизначеність діючими нормами КУпАП процесу судового слідства та збирання доказів під час судового слідства, суд дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 необхідно вирішувати з урахуванням положень Кримінального процесуального кодексу України /далі також КПК/, зокрема, вимог статті 22 КПК, що передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

6.2. На підставі задекларованого принципу, що міститься в статті 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

6.3. Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 204-1 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

6.4. З огляду на конкретні обставини справи пояснення ОСОБА_1 не спростовані зібраними доказами, а навпаки, узгоджуються з показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , котрі допитувалися безпосередньо судом і попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази можуть бути беззаперечним доказом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

6.5. Як установлено в суді, факт наявності на державному кордоні з РФ слідів транспортного засобу, наявності у ОСОБА_1 транспортного засобу сам по собі не викриває останнього в його перетинанні державного кордону у незаконний спосіб, а отже, не свідчить про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП.

6.6. В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , проте в судовому засідання вони підтверджені не були через відсутність відповідного клопотання про їх допит, а суд не може перебирати на себе функцію сторони обвинувачення. Такі письмові пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не можуть бути прийняті судом як належний доказ з огляду на висновок Верховного Суду, викладений в Постанові 27 червня 2019 року (справа №560/751/17, адміністративне провадження №К/9901/2047/18), згідно із яким: «26. Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. 27. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 32. …вказані пояснення не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення».

6.7. Така Постанова Верховного Суду має обов`язковий характер для її застосування судом, оскільки згідно із ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України від 2червня 2016року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»: «5. Висновки щодо застосування норм права, викладені упостановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. 6. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права».

6.8. Наявний у матеріалах справи Рапорт старшого розвідника ІІ сектору оперативно-розшукового відділу з м.д. н.п. Краснопілля оперативно-розшукового управління Східного регіонального управління Олега П`ятенка, належить до документів внутрішнього обігу і не являється належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП.

6.9. Наявне у матеріалах справи Повідомлення про протиправне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, також не спростовує суперечності, пов`язані з фактичними обставинами справи, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення і показах допитаних у суді свідків.

6.10. У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення (СхРУ 123395) не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною першою статті 204-1 КУпАП.

6.11. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

6.12. Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 204-1 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

(VІІ) Розподіл судових витрат між сторонами

7.1. В свою чергу, суд враховує, що пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (зі змінами та доповненнями) та статті 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з норм КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 245, 247, 252, 268, 269,272, 280, 283 285, 287 - 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

1. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

2. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А.І. Косар