Номер провадження 33/816/323/19 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, а провадження у справі закрито, з оголошенням усного зауваження, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2019 року, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП було закрито, звільнивши його від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого ним правопорушення та оголосивши йому усне зауваження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 254477 від 25 червня 2019 року, 15 червня 2019 року о 11.00 год., за місцем спільного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно свого батька гр. ОСОБА_2 , а саме, під час сварки ображав словами нецензурної лайки, погрожував, принижував, на зауваження не реагував, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілого, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У поданій апеляційні скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення суддею норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що саме батько, а не він, вчиняє сварки та провокує конфліктні ситуації. Зокрема, зазначає, що, останній не дозволяє йому та його сім`ї розмовляти у будинку, відкривати холодильник, готувати їжу, включати кран на кухні чи на вулиці, оскільки на думку його батька це спричиняє багато шуму та заважає батьку та його доньці, яка є інвалідом першої групи з дитинства та має психічне захворювання. При цьому, ОСОБА_1 наголошує, що батько не враховує інтереси інших мешканців будинку. Апелянт, вважає, що мета батька виселити його з сім`єю з будинку, тому і пише скарги відносно нього до поліції.

Зазначає, що судом було взято до уваги лише пояснення його батька та протокол про адміністративне правопорушення (серії АПР18 254477), якими, як вважає апелянт, його вина не підтверджена жодним належним та допустимим доказом, натомість, його пояснення та пояснення його матері - ОСОБА_3 , в яких вона зазначає, що саме ОСОБА_2 провокує сварки і постійно конфліктує з усіма мешканцями будинку - судом враховані не були.

Вказує, що зазначення в постанові: «Враховуючи, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, однак є особою похилого віку, має на утриманні доньку-інваліда..» - не відповідає дійсності.

Апелянт стверджує, що саме його батько ОСОБА_2 чинить проти нього та його сім`ї сімейне насилля, на підтвердження цього приєднав до апеляційної скарги копії постанов Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.11.2018 р., 04.12.2018 та від 05.03.2019 року.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 зазначає, що його вину у вчиненні сімейного насильства по відношенню до батька не доведено жодним належним та допустимим доказом, а його діяння спростовуються показаннями свідків, які безпосередньо кожного дня потерпають від знущань його батька, а тому твердження суду першої інстанції про те, що саме він чинить сімейне насильство відносно свого батька є необґрунтованим та не законним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, та просив задовольнити її вимоги, позицію потерпілого ОСОБА_2 , який просив постанову суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обставинам зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, суддя районного суду дав об`єктивну та належну оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 173-2 КУпАП визначає, що вчинення насильства в сім`ї, - умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що судом приймалось рішення лише стосовно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не може давати оцінку діям іншого учасника сімейної сварки, зокрема ОСОБА_2 , який в даному провадженні є потерпілим.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, зокрема на підтвердження вини ОСОБА_4 судом першої інстанції враховано: протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 №254477 від 25.06.2019 року (а.с.1), протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію від 15.06.2019 року (а.с.4), поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3,7) та формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.6), що безумовно спростовує доводи апелянта, стосовно врахуванням судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення лише пояснення батька - ОСОБА_2 та протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта, стосовно того, що саме його батько ОСОБА_2 чинить проти нього та його сім`ї сімейне насилля, та надання ним копії постанов Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.11.2018 р., 04.12.2018 та від 05.03.2019 р., суд вважає безпідставними, оскільки даний факт до предмету розгляду цієї справи не стосується та не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 15 червня 2019 року домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_2 , який, як вбачається з матеріалів справи є особою похилого віку - 1938 року народження, а саме: ображав словами нецензурної лайки, погрожував, принижував, на зауваження не реагував, чим завдав шкоди психологічного здоров`ю потерпілого, що прямо передбачено диспозицією ст.173-2 КУпАП.

Інші доводи апелянта на спростування своєї вини у вчиненні домашнього насильства по відношення до батька, а саме, те, що тільки батько вчиняє сварки, провокує конфлікти, не дозволяє робити різні побутові речі, апеляційний суд сприймає критично та вважає обраним ОСОБА_1 способом уникнення відповідальності за скоєне.

Що стосується посилання апелянта в своїй апеляційній скарзі щодо не вірного зазначення даних відносно нього в мотивувальній частині рішення, то суд зазначає наступне. Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, суд першої інстанції в мотивувальній його частині, дійсно зазначив: «Враховуючи, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, однак є особою похилого віку, має на утриманні доньку-інваліда..», проте апеляційний суд вказане розцінює, як технічну помилку, яка жодним чином не впливає на правильність висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративно правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд першої інстанції повно та всебічно, дослідив усі обставини справи у їх сукупності та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та встановивши відсутність будь-яких вагомих негативних наслідків та шкоди від його дій державному або громадському порядку, власності, вірно застосував до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнив його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладено, будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2019 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, а провадження у справі закрито, з оголошенням усного зауваження - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.