Справа № 758/1281/19 Головуючий у І інстанції Зубець Ю.Г.
Провадження № 33/824/3026/2019 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнана винувата у тому, що вона 16 січня 2019 року о 19 годині 20 хвилини по АДРЕСА_1 , вчинила сварку з свекрухою ОСОБА_2 , під час якої виражалась нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що вона не була повідомлена про місце та час розгляду протоколу, суддя не взяв до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення вона не підписувала, ніякої сварки не вчиняла, нецензурно не лаялася, а всі конфлікти в сім`ї провокує свекруха ОСОБА_2 .

Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи проведений без участі ОСОБА_1 , не була повідомлена про розгляд справи належним чином, постанову судді не отримувала, про її існування дізналась коли отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, яку вона отримала лише 03.07.2019 року.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 25 лютого 2019 року, а апеляційна скарга на неї подана 11 липня 2019 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи проведений без участі ОСОБА_1 , копію постанови в строк передбачений ст. 285 КУпАП не вручено ОСОБА_1 , у зв`язку з чим причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтримала апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_2 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зазначені вимоги Закону суддею не дотримані.

Так, у матеріалах справи відсутні дані про сповіщення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному ст.277-2 КУпАП, тому висновок суду про належне повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є невірним.

Недотримання суддею вимог ст.268 КУпАП є істотним порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що призвело до неправильності судового рішення.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи суддею вимоги ст.280 КУпАП не були дотримані, зокрема, не було з`ясовано питання чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Як випливає із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 16 січня 2019 року о 19 годині 20 хвилини по АДРЕСА_1 , вчинила сварку з свекрухою ОСОБА_2 , під час якої виражалась нецензурною лайкою, чим вчинила домашнє насильство.

Частиною першою ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснила, що на протязі тривалого часу між її сім`єю та свекрухою ОСОБА_2 існують неприязні стосунки, що зумовлені проживанням фактично двох сімей у одній квартирі. 16.01.2019 дійсно свекруха ОСОБА_2 спровокувала чергову сварку з приводу оплати комунальних платежів. Під час сварки вона нецензурно не лаялася і, будучи готовою до всього, записала на мобільний телефон сварку.

Також під час апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_2 підтвердила наявність на протязі тривалого часу неприязних стосунків із сином та його сім`єю, яких вона хоча виселити з квартири. Також зазначила, що 16.01.2019 ввечері між нею та сином з невісткою виникла сварка з приводу квитанцій на оплату комунальних платежів,яку розпочала невістка, яка безпідставно зайшла до кімнати, де вона фактично проживає із співмешканцем і без поваги розмовляла з нею, знімаючи розмову на камеру телефону, хоча і не висловлювалася нецензурними словами. Причиною виклику поліції була неможливість в подальшому проживати із сім`єю невістки та сина у її квартирі.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді досліджений аудіо-запис сварки, наданий ОСОБА_1 , правдивість якого не заперечувалася потерпілою ОСОБА_2 , у ході якої не звучало ненормативної лексики від учасників конфлікту.

Таким чином, судом апеляційної інстанції безпосередньо заслухані пояснення учасників конфлікту та досліджені докази по справі, якими не підтверджені висновки судді щодо вчинення ОСОБА_1 16.01.2019 о 19 год 20 хв. домашнього насильства, що виразилося у нецензурній лайці на адресу ОСОБА_2 .

Сам лише факт сварки під час конфлікту між сторонами, який носить тривалий характер, не свідчить про наявність психологічного насильства з боку ОСОБА_1 по відношенню до свекрухи ОСОБА_2 .

Оскільки постанова суддею суду першої інстанції винесена з істотними порушеннями процесуального законодавства, що призвело до неправильного застосування матеріального закону, судове рішення не може бути визнане законним.

Оскільки належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо ОСОБА_2 , з якою вони проживають у одному помешканні, відсутні, то постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 25 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль