П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., за участю представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О.Я., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил відносно громадянина Сербії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Сербія, м. Трстенік (Trstenik Republika Srbija), працюючого водієм транспортної фірми «DSD - Euroline DOO», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) паспорт НОМЕР_1 від 06.02.2019 року,

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 23.09.2019 року в 16 год. 08 хв. в зону митного контролю митного посту "Неветленфолу" Закарпатської митниці ДФС в напрямку „виїзд з України" заїхав вантажний автомобіль марки „Iveco р.н.з Сербії НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Schmitz» р.н.з. НОМЕР_3 під керуванням громадянина Сербії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), що прямував транзитом через митну територію України з Російської Федерації в Сербію.

Відповідно до поданих водієм до митного контролю товаросупровідних документів, а саме: рахунку фактури(інвойсу) № 70257029 від 19.09.19, CMR 81400373 від 19.09.2019 переміщувався товар «Каучук» у кількості 21164 кг, 37 місць (ящиків), загальною вартістю 47332,62 USD (долларів США).

Під час проведення митного контролю та митного огляду транспортного засобу встановлено, що у кабіні вантажного автомобіля, під обшивкою речових ящиків та під передньою панеллю приладів було виявлено 50 пакетів з курильною сумішшю для каляну виробництва Турції марки «Adalya Tobacco» в прозорій поліетиленовій упаковці та 1пакет з курильною сумішшю для каляну невідомого виробництва марки «Buta Tobacco» в непрозорій червоній поліетиленовій упаковці.

Приховані товари знаходились в конструктивних порожнинах кабіни вантажного автомобіля.

Доступ до прихованих предметів став можливим після демонтажу декоративної обшивки речових ящиків та елементів передньої панелі приладів транспортного засобу.

Загальна кількість прихованих від митного контролю товарів становить 51 пакет (по 1кг.).

Відповідно до ч.1 ст.318 Митного кодексу України - митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Враховуючи вищенаведене, діяння громадянина Сербії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) кваліфіковане посадовою особою органу доходів і зборів за ознаками складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України - як дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

У судовому засіданні представник Закарпатської митниці ДФС Селеш О.Я., підтримав викладене у протоколі, та просив визнати гр. Сербії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним в порушенні митних правил передбачених ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення передбачене санкцією даної статті, а саме штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також транспортного засобу із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувався для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) - ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у разі визнання гр.. ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил накласти на нього стягнення у вигляді штрафу без конфіскації транспортного засобу , з підстав викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці ДФС, представника гр. Сербії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) - ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або з необережності) дія або бездіяльність, що посягає на державний чи громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачена адміністративна відповідальність.

Під адміністративним правопорушенням, як підставою адміністративної відповідальності розуміється винне протиправне діяння, яке посягає на встановлені правом і забезпечені адміністративно-правовими санкціями правила поведінки громадян і посадових осіб в сфері державного управління.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

Диспозиція ч.1 ст.483 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, шляхом подання митному органу України, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Стаття 483 ч.1 України передбачає, що переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів-безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Від так визначальним при прийнятті рішення про притягнення особи до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

З об`єктивної сторони порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, проявляються у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю яке проявляється у наступних формах:

- використання спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або сховищ, що утруднюють виявлення цих товарів;

- шляхом надання одним товарам вигляду інших;

-подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості встановленого місця, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно із УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1ст. 489МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до п. 53 ч. 1 ст. 4 МК України, спеціально виготовлене сховище (тайник) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо.

Матеріалами справи встановлено факт наявності спрямованих дій гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) на переміщення курильної сумішші ,через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Разом з тим, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, курильна суміш при спробі їх перемістити через митний кордон була прихована в конструктивних порожнинах транспортного засобу.

Матеріали адміністративної справи про порушення митних правил запровадженої стосовно ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) не містять відомостей про виготовлення спеціальних сховищ (тайників) або внесення конструктивних змін в автомобіль.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №4147/30500/19, гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) інкримінується саме дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Судом встановлено, що виявлені в ході митного огляду автомобіля тютюнові вироби знаходилися у конструктивних порожнинах транспортного засобу, використано наявну порожнину, до якої не вносилося жодних конструктивних змін. Таким чином, суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших способів, що утруднюють виявлення таких товарів.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що вказані обставини в своїй сукупності свідчать про те, що гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) вчинив дії, спрямовані на переміщення сумішші через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням конструктивних особливостей автомобіля, сховищ, у спосіб, що утруднював виявлення таких товарів. Вказані обставини в своїй сукупності свідчать про наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ч.1ст. 483МК України. В зв`язку з чим, доходжу висновку, що дії громадянина Сербії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) кваліфіковано правильно. Вина гр. ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про порушення митних правил №4147/30500/19, даними акту проведення огляду (переогляду) товарів, т/з, ручної поклажі та багажу та фотоматеріалами доданими до нього, даними висновку Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень від 08.10.2019 року, доповідною запискою посадової особи органу доходів і зборів, які в своїй сукупності доводять його вину у вчиненому.

Відповідно дост.33КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, характеризуючи дані щодо його особи, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. За правилами ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, при накладенні адміністративного стягнення суддя враховує роз`яснення п.18Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», згідно якого, вирішуючи питання про конфіскацію предметів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками) і транспортних засобів, що використовувалися для приховання чи переміщення товарів, враховуються обсяги конструктивних змін внесених у ці предмети або транспортні засоби із зазначеною метою; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил, із розмірами транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004усправі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, приймаючи рішення у справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Санкцією ч.1ст. 483МК України, передбачено накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що громадянин Сербії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) раніше до адміністративної відповідальності не притягався, а також те, що конструктивні зміни в автомобіль не вносилися, кількість та вартість товару безпосереднього предмету порушення митних правил не є співмірною з вартістю транспортного засобу, суд, беручи до уваги мету призначення покарання та співмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, приходить до переконання, що громадянин Сербії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1ст. 483 МК України, а саме вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у спосіб, що утруднює виявлення таких товарів і на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що були безпосередніми предметами порушення митних правил та їх конфіскацію.

Керуючись ст.ст.483,522,527,528,529 МК України, ст. ст.40-1,283-285,287-290,303 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4Закон України«Про судовийзбір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина Сербії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 39 937,50 грн., з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил - курильна суміш для каляну виробництва Турції марки «Adalya Tobacco», загальною кількістю 50 пакетів (по 1кг.), курильна суміш для каляну невідомого виробництва марки «Buta Tobacco», загальною кількістю 1 пакет (вагою 1 кг), що знаходяться на складі Закарпатської митниці ДФС.

Вилучений вантажний автомобіль марки „Iveco р.н.з Сербії НОМЕР_4 року випуску, кузов № НОМЕР_5 повернути, громадянину ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), власнику або іншій особі за його дорученням, після набрання постановою законної сили.

Стягнути з громадянина Сербії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца