Справа № 711/3920/19
Провадження № 3/712/1964/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю прокурора Лисика М.А., захисника Волосовського В.В. розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки НП України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в управлінні «КОРД» Головного управління Національної поліції в Черкаській області, поліцейським 1- го відділу з проведення спеціальних операцій, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2019 до Соснівського районного суду м. Черкаси з Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будучи поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Черкаській області, 26.02.2018 уклав кредитний договір № 3 з Черкаським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в сумі 879 883 (вісімсот сімдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 00 коп., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 01.01.2018 (тобто суму 88 100 гривень), та в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, без поважних причин, з порушенням встановлених законом строків (граничний строк подачі повідомлення про суттєві зміни майновому стані для ОСОБА_1 був 07.03.2018) не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що в 2018 працював на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Черкаській області, як особа, яка є учасником бойових дій, має сім`ю, яка не була забезпечена житлом, тому в якості заохочення, за сприяння керівництва ГУНП України в Черкаській області, 26.02.2018 він уклав кредитний договір № 3 з Черкаськім регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» на суму 879883 грн. на придбання житла. Ознайомившись на офіційному сайті НАЗК з правилами подання декларацій, він вважав, що отриманий кредит відноситься до розділу 13 Фінансові зобов`язання, який заповнюється лише при подачі щорічної декларації. Тому декларацію, після отримання кредиту не подавав оскільки, згідно положень податкового кодексу України - кредит не є доходом. З 03.09.2019 коли його перевели на посаду поліцейського 1-го відділу з проведення спеціальних операцій управління «Корпусу оперативно правової дії» ГУНП в Черкаській області, його керівництво довело, що потрібно в декларації показати придбану на кредитні кошти квартиру. 29.10.2018 він повідомили НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані, що до отримання кредиту, вказавши в розділі 3 електронної декларації квартиру та її вартість, яка була фактично отриманим кредитом. В кінці листопада 2018 коли його викликали до Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки для дачі пояснень з приводу отримання кредиту та придбання за нього житла де він надав кредитний договір, договір іпотеки, та договір купівлі продажу квартири. 04.03.2019 подавши щорічну електронну декларацію повторно вже в розділі 3 - об`єкти нерухомості зазначив придбану квартиру та її вартість, в розділі 11 - доходи, зазначив суму отриманого кредиту та також у розділі 13 - фінансові зобов`язання ще раз вказав суму кредиту. 08.05.2019 його вдруге викликали до Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки де вручили протокол про адміністративне правопорушення. Винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, факт отримання ним кредиту на купівлю житла був публічним та за сприяння керівництва ГУНП, тому отриманий ним кредит від Державної установи не є доходом, а є зобов`язанням і зазначається лише у щорічній декларації, що ним було і зроблено 04.03.2019.

Захисник вважає, що адміністративну справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч. 2 КУпАП.

Прокурор, протокол підтримав, та просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення ОСОБА_1 та захисника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, КпАП України передбачає лише дві форми вини: умисел або необережність.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Отже, аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП повинно характеризуватися лише умисною формою вини, а вчинення цих діянь через необережність, в тому числі і внаслідок недбалого ставлення особи до своїх обов`язків виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , працює в управлінні «КОРД» Головного управління Національної поліції в Черкаській області, поліцейським 1- го відділу з проведення спеціальних операцій та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-УІІ, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

26.02.2018 ОСОБА_1 уклав кредитний договір з Черкаським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» , відповідно до якого отримав кошти в сумі 879883,00 грн., що відобразив в розділі 13 щорічної декларації за 2018 «Фінансові зобов`язання».

Під суттєвою зміною у майновому стані суб`єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня поточного року, у якому подається повідомлення. Якщо вартість майна перевищує 50 мінімальних заробітних плат, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно. Дохід, який був нарахований, але не сплачений (не отриманий), не повідомляється.

Вчинене діяння з об`єктивної сторони проявляється у формі бездіяльності, а з суб`єктивної - характеризується необережністю, а отже має не корупційний характер та не є корупційним правопорушенням.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП повинно характеризуватися лише умисною формою вини, а вчинення цих діянь через необережність, в тому числі і внаслідок недбалого ставлення особи до своїх обов`язків виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказане підтверджується роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 про те, що з суб`єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Коли ж особа, яка вчинила правопорушення, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості таких наслідків, хоч і повинна була і могла їх передбачати, ці дії згідно до ст.11 КУпАП, слід розцінювати як вчиненні з необережності.

Обставини справи підтверджують відсутність в діяннях ОСОБА_1 вини у формі прямого чи не прямого умислу, оскільки отримана позика за своєю правовою природою не може розцінюватись як дохід, не передбачає перехід права власності від позикодавця до позичальника щодо предмету позики і спричиняє єдиний наслідок пов`язаний із борговими зобов`язаннями позичальника перед позикодавцем щодо повернення предмету позики. Згідно законодавчого визначення - позика не є доходом зокрема та жодним з видів доходів безпосередньо, а відтак, не є об`єктом інформування в контексті (розумінні) виникнення суттєвих змін в майновому стані суб`єкта декларування згідно ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції".

Отже, відповідно до ст. 46 ЗУ «Про запобігання корупції» отримання кредиту не є доходом, а є саме фінансовим зобов`язанням і грошові кошти, які були отримані ОСОБА_1 на підставі кредитного договору є фінансовим зобов`язанням, а тому підлягали відображенню в розділі 13 «Фінансові зобов`язання» щорічної декларації за 2018 рік, що й було ним зроблено 04.03.2019.

Відповідно до п. 14.1.54 ст. 14 Податкового кодексу України: дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю. Відтак фінансові зобов`язання у вигляді кредиту не є доходом згідно Податкового кодексу України.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона правопорушення, а відповідно і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, п.1 ч.1 ст. 247 , ст.250 п.1 ч.1 ст. 284, ст.287, ч.2 ст.294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Соснівського

районного суду міста Черкаси О.І.Кончина