ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №644/3578/19 Суддя 1-ї інстанції: Клименко А.М.
Провадження № 33/818/903/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 -адвоката Жорника Вадима Ігоровича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 червня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 квітня 2019 року близько 00 годин 50 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 277-В по пр. Московському в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В апеляційній скарзі її автор вказує, що підстави для зупинки транспортного засобу, передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» були відсутні, що свідчить про порушення передбаченої процедури виявлення та фіксації стану алкогольного сп`яніння. Законодавством передбачено, що водій може відмовитися від проведення тесту на стан алкогольного сп`яніння безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, в такому випадку співробітник поліції має забезпечити проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я. З матеріалів справи не вбачається обставин про огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, матеріалами справи його відмова від проведення такого огляду саме в лікарні не підтверджена, а складений протокол лише засвідчує відсутність згоди на проведення огляду саме на місці зупинення транспортного засобу. Натомість співробітниками поліції не вчинено прямо передбачених законом дій щодо проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Звертає увагу, що пройшов дослідження в профільному наркологічному диспансері відразу після складання протоколу. За результатами дослідження було встановлено, що в крові ОСОБА_1 не було алкоголю чи інших речовин, даний документ був досліджений у суді. Вважає не вірним посилання суду, що водій притягається до відповідальності не за положеннями ст. 130 КУпАП, а за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки вимоги цього пункту не містять всіх складових норм права, які передбачені для притягнення особи до відповідальності. Не обґрунтованим вважає посилання суду, що надана ОСОБА_1 довідка не містить інформації про огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки при аналізі цього документу вбачається проведення огляду як на стан алкогольного так і стан наркотичного сп`яніння. Таким чином вважає, що поліцією не доведено, що в його діях є подія і склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Жорника В.О. дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним суд вважає, що судом першої інстанції було дотримано вимоги вказаної правової норми.

Захисник Жорник В.О. не спростовував факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та наполягав на тому, що він самостійно пройшов такий огляд в медичному закладі, за результатами якого встановлена відсутність алкоголю в його крові, та стверджував, що працівники поліції не пропонували останньому пройти такий огляд в медичному закладі.

Вказані обставини спростовані змістом відтвореного у судовому засіданні відеозапису, що долучений до справи, з якого встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції коли він керував транспортним засобом, та під час перевірки у нього документів були виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння і запропоновано в присутності двох свідків пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою технічного засобу так і в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 порадившись на місці з іншою особою вирішив відмовитись від цього, оскільки прийняв рішення самостійно пройти огляд в медичному закладі. Після чого працівниками поліції було попереджено, що вони складуть протокол про адміністративне правопорушення, і після його складання ОСОБА_1 було ознайомлено з його змістом.

Таким чином апеляційний суд не вбачає підстав вважати безпідставним висновок суду першої інстанції що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , що передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поясненнями самого ОСОБА_1 , та відеозаписом.

Цим доказам суд першої інстанції надав повну та належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 пройшов самостійно медичний огляд та висновком №137 було встановлено, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки це не спростовує в її діях склад правопорушення, а саме відмову водія від проходження огляду на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я.

Крім того апеляційний суд вважає необхідним зазначити що цей огляд було проведено вже після сплину двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення, що суперечить вимогам ст. 266 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П. Цілюрик