Справа № 724/1975/19
Провадження № 3/724/768/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Гураль Л.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

перо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ОБ №015467 від 11.11.2019 року, 11.11.2019р. о 15:05 год. в м. Хотин по вул. Грушевського,4 керував т/з Рено, днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, тремтіння рук, різький запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях. Зокрема вказує, що не керував автомобілем, а лише перебував в ньому, очікуючи на свою дружину, яка пішла оплачувати комунальні послуги. В цей час до нього під`їхав патрульний автомобіль і поліцейські почали вимагати посвідчення водія. ОСОБА_1 пояснив, що посвідчення водія не отримував, а автомобілем керує завжди його дружина.

Згодом один з працівників із добровільно наданого паспорту, як документу, що посвідчує його особу запропонував розписатися в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також вказує на відсутність свідків під час складання протоколу. Додатково зауважує, що в працівників поліції були відсутні підстави вимагати посвідчення водія, оскільки він не порушував жодних правил дорожнього руху. Крім того, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що свідки були запрошені о 15:30 год., а саме протокол про адміністративне правопорушення був складений о 15:25 год. Тобто в даному випадку спочатку був складений протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмови водія від огляду, а лише після цього були запрошені свідки даної події. Також ОСОБА_1 стверджує, що він не керував транспортним засобом і в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що саме він був за кермом.

Також від захисника Раєвського І.А. надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 з наступних підстав:

- безпідставна вимога поліцейських до ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія;

- сумнівні пояснення свідків нібито відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме відсутність таких свідків;

- порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки спочатку був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (15:25 год.), згодом були запрошені свідки нібито його відмови (15:30 год.), на огляд його було направлено ще раніше (15:20 год.);

- не доведено факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 ;

- відсутність відомостей про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП (керуваня т/з без посвідчення водія);

- не роз`яснено ст.. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП;

- відсутність відомостей про тимчасове затримання транспортного засобу

ОСОБА_1 ослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №015467 від 11.11.2019 року зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, однак під час розгляду справи дані твердження не знайшли свого підтвердження.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а згідно пояснень останнього він не перебував за кермом, оскільки в нього відсутнє посвідчення водія, так як автомобілем завжди керує його дружина.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , також не вбачається, що останні були свідками того, що автомобілем керував безпосередньо ОСОБА_1 , оскільки останні підтвердили лише відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер або в медичній установі.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія, що також ставить під сумнів факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначено Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. №1103 (надалі Порядок №1103).

Відповідно до п.3 Порядку №1103 Огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків (п.4 Порядку №1103).

Відповідно до п.6 Порядку №1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.п. 7, 8 Порядку №1103).

Разом з цим судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення ОБ №015467 від 11.11.2019р. за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння складений о 15 год. 25 хв., тоді як свідки даної відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були запрошені лише о 15 год. 30 хв.

Таким чином вбачається факт складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який передував проведенню медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що ставить під сумнів порядок проведення такого огляду.

Згідно п. d ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зазначено, що кожний має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Так, із метою повного та неупередженого розгляду справи, в судове засідання були викликані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак останні до суду не з`явилися. Про причини неявки суд не повідомили.

Письмові пояснення вказаних свідків, наявність яких ОСОБА_1 заперечує, за даних обставин не можуть бути прийняті в основу рішення про винуватість, оскільки через неявку свідків за викликом суд позбавлений можливості заслухати та перевірити пояснення із дотриманням принципу безпосередності шляхом їх сприйняття у судовому засіданні.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем марки Рено, днз НОМЕР_2 .

За таких обставин зібрані по справі докази, які суд безпосередньо дослідив в ході судового розгляду справи, вказують на те, що факт керування автомобілем марки Рено, днз НОМЕР_2 ОСОБА_1 , не доведено. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений раніше, ніж запрошено свідків даної події. При цьому порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо наявності двох свідків у випадку відмови водія пройти відповідний огляд.

Крім того, суд вважає слушними доводи ОСОБА_1 про те, що працівники поліції безпідставно пред`явили вимогу про пред`явлення посвідчення водія.

З пояснень ОСОБА_1 транспортний засіб перебував в нерухомому стані, і працівники поліції не зупиняли цей транспортний засіб, а просто підійшли до нього і потребували посвідчення водія.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що могло слугувати підставою для перевірки його документів.

А тому, враховуючи вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а також позицію Верховного Суду з цього приводу, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що оскільки працівниками поліції не було належним чином задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, яке б слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, то всі послідуючі вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 , не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 с.т130 КУпАП.

Згідно із роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, вищезазначені порушення, допущені під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а також під час оформлення даного матеріалу про адміністративне правопорушення, позбавляють суд можливості встановлення вини останнього у порушенні п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Так, практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України, фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, вважаю, що в ході судового розгляду не добуто прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя: Л. Л. Гураль