пр. № 3/759/8969/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 18.11.2019 року о 10.30 годин, ОСОБА_1 , порушив правила дорожнього руху, а саме вимоги знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та на законну вимогу не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, почав грубо спілкуватись та конфліктувати, висловлювався в грубній формі на адресу поліцейських, погрожував їм фізичною розправою.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Судом було досліджено надані матеріали по справі, а саме: протоколи про адміністративні правопорушення серії АА № 175275 від 18.11.2019 року, в яких відсутні пояснення ОСОБА_1 та зазначено, що до протоколів додається відео з нагрудного реєстратора АА-00176, якого до суду надано не було; протокол про адміністративне затримання серії АЗ № 139015 від 18.11.2019 року.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки орган, який складав адміністративний протокол, не відібрав пояснення у ОСОБА_1 , та останній до суду не з`явився, що позбавляє суд можливості відібрати у нього пояснення, вислухавши його версію подій.

Так, наданий до суду протокол про адміністративне затримання не містить відомостей, які можуть підтвердити або спростувати обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, а будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколах, до суду надано не було.

Крім цього, испозиція ст. 185 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Разом з цим, диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , серед іншого, на законну вимогу не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Таким чином, дії ОСОБА_1 щодо не виконання вимоги пред`явити посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, не можуть бути кваліфіковані за ст. 185 КУпАП, оскільки прямо підпадають під кваліфікацію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ст. 126 КУпАП розглядаються Органами Національної поліції.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 222 КУпАП щодо підвідомчості справи про адміністративне правопорушення, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП органам Національної поліції України, та з урахуванням положень ст. 19 Конституції України, до компетенції суду не належить розгляд даної справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.

За таких підстав, з урахуванням відсутності в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, та враховуючи неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_1 в частині не пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, керуючись принципами презумпції невинуватості та диспозитивності, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 185 КУпАП не підтверджена достатніми та допустимими доказами, тобто не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, керуючись ст. 185, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя С.В. Степанова