Справа 556/1709/19
Номер провадження 3/556/719/2019
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2019 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в особі

судді Закревського Л.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Басик Г.Т.,

прокурора Чеберяка Є.В.

особи стосвно якої розглядаються матеріали ОСОБА_1

захисника-адвоката Бурми О.В.

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працювавшого лісничим Хиноцького лісництва ДП «Володимирецьке лісове господарство», зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді лісничого Хиноцького

лісництва ДП «Володимирецьке лісове господарство», будучи працівником

правоохоронного органу - Державної лісової охорони, відповідно до п.п. «є» п. 1

ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-УІІ від 14.10.2014,

суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зокрема в частині обов`язку подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за формою, що визначається НАЗК, за минулий рік, порушив встановлені вимоги фінансового контролю, передбачені ч. 1 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції», чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наказом по ДП «Володимирецьке лісове господарство» № 42-к від

12.03.2019 року, ОСОБА_1 призначений на посаду лісничого Хиноцького лісництва ДП «Володимирецьке лісове господарство» з 12.03.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Лісового кодексу України №3852-ХІІ від

21 січня 1994 року (зі змінами та доповненнями), охорону і захист лісів на

території України здійснюють: державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління; лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів.

Ч. 2 ст. 89 Лісового кодексу України визначено, що державна лісова схорона має статус правоохоронного органу.

Правовий статус та повноваження державної лісової охорони визначені у -т.ст. 89-92 Лісового кодексу України та Положенні про державну лісову охорону, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №976 від 16 вересня 2009 року.

Відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи державної лісової охорони є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік в термін до 00:00 год. 01.04.2019 року.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, на веб-сайті «publik.nazk.gov.uа», щорічна декларація ОСОБА_1 за 2018 рік зареєстрована в Реєстрі о 17 год. 20 хв. 12.04.2019 року, тобто після встановленого строку подання щорічної декларації за 2018 рік.

Разом з тим, ОСОБА_1 було відомо про обов`язок подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, оскільки в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, на веб-сайті ««publik.nazk.gov.uа», наявна його декларація за 2018 рік.

Таким чином, лісничий Хиноцького лісництва ДП «Володимирецьве лісове господарство» ОСОБА_1 , несвоєчасно, без поважних причин подав на офіційний веб-сайт НАЗК щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6КУпАП.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 00 год. 00 хв. 01 квітня 2019 року - строк подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 201 8 рік.

Місцем вчинення правопорушення є місце роботи ОСОБА_1 (як суб`єкта декларування) - Державне підприємство «Володимирецьке лісове господарство», що знаходилось за адресою: вул. Партизанська, 23, с. Антонівка, Володимирецький район, Рівненська область.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, визнав повністю та погодився з обставинами вчинення правопорушення, викладеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП. Додатково пояснив, що до закінчення терміну на подання декларації пробував її подати однак йому це невдалося через те, що не працював сайт НАЗК, а потім через зайнятість на роботі та сімейні клопоти забув це зробити. Також підтвердив, що знав, що потрібно було подати декларацію до 01.04.2019 року. Також звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення оскільки на час розгляду даних матеріалів строк притягнення до адміністративної відповідальності на його думку закінчився.

Захисник-адвокат Бурма О.В. в судовому засіданні також заявив клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення з тих підстав, що Департамент УЗЕ НП України не відноситься до суб`єктів, які наділені повноваженнями контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки такими повноваженнями наділені виключно НАЗК. А тому виходячи з вимог та норм законодавчого права слід вважати, що всі дії УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України щодо збирання доказів у цій справі були проведені не уповноваженим органом, який діяв не у межах повноважень, що визначені у законі.

Прокурор Чеберяк Є.В. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника-адвоката Бурми О.В., які визнали вину ОСОБА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, однак просили закрити провадження у справі, прокурора ОСОБА_2 Є.В. який просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою адміністративну відповідальність.

Отже для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами.

Зокрема, протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, № 352 від 11.09.2019 року, яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 , вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, роздрукованою з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції відомістю про час подання декларації, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , рапортом оперуповноваженого УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України Марчука В.В., та іншими доказами, що містяться в матеріалах провадження.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт несвоєчасного без поважних причин подання декларації поза строком, визначеним законом, а саме в строк до 01.04.2019 року.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 , декларації відсутні.

Доводи захисника-адвоката Бурми О.В., що департамент УЗЕ Національної поліції України не є суб`єктом, який має право на збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення суд вважає безпідставними.

Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», як на те, що суб`єктивна сторона правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, полягає у формі умислу (прямого чи непрямого), та стосується складу правопорушення, який передбачений - неподання декларації, відповідно до якого предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Так, відповідно до розділу І Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого Наказом Голови Національної поліції № 81 від 07.11.2015 року (далі - Положення), Департамент захисту економіки Національної поліції України (далі ДЗЕ, Департамент) є міжрегіональним територіальним органом у складі кримінальної поліції Національної поліції України.

Згідно з ч. ч. 1, 3 розділу ІІ Положення, основними завданнями Департаменту є участь у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сфері боротьби із злочинністю, захисту економіки та об`єктів права власності; боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави, та серед посадових осіб органів державної влади і самоврядування; протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов`язаним з корупцією.

Відповідно до п. 3 ч. 2 розділу IV Положення, працівники Департаменту мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема за ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З системного аналізу вказаних положень Закону України «Про запобігання корупції», положень КУпАП, а також Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України слідує, що посадові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», як спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені на підставі отриманих матеріалів складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 Закону України правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 172-6 КУпАП встановлює відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,

Наведе свідчить, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, може полягати як у формі прямого та непрямого умислу.

Лише вчинення такого діяння через необережність, тобто коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи без діяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 , та захисник-адвокат Бурма О.В., заперечуючи невинуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, проте не наводять жодних доводів, які б свідчили, що він виконав вимогами Закону України «Про запобігання корупції» щодо своєчасного подання декларації.

Ані в своїх клопотаннях, ані під час розгляду справи в судовому засіданні ОСОБА_1 , та захисник-адвокат Бурма О.В., не навели переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Під виявленням правопорушення необхідно розуміти встановлення певних обставин, які вказують на ознаки адміністративного правопорушення в діях конкретної особи та дають підстави для провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що діючим законодавством не встановлено протягом якого строку після виявлення правопорушення уповноважений суб`єкт повинен скласти відповідний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, однак з урахуванням змісту ст. 38 КУпАП доходжу висновку, що цей строк не може виходити за межі строків, встановлених вказаною статтею.

Днем виявлення правопорушення відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП необхідно вважати день, коли посадові особи, які у відповідності до вимог діючого законодавства мають право складати протокол про вчинення відповідного правопорушення, встановили або повинні були встановити обставини, які свідчили про наявність ознак адміністративного правопорушення в діях конкретної особи.

Враховуючи, що уповноваженим на складання відповідного протоколу органом, матеріали перевірки щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації, а саме пояснення даної особи отриманні 29.07.2019 року, то дійсно як вказує в своїх поясненнях захисник-адвокат Бурма О.В., слід вважати саме цю дату - датою виявлення правопорушення.

Отримані пояснення свідчили про наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в діях ОСОБА_1 та давали підстави для складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що тільки 11.09.2019 року старшим оперуповноваженим УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України капітаном поліції Марчуком В.В., було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Однак навіть якщо рахувати дату 29.07.2019 року, - датою виявлення правопорушення то строки строки встановлені ч. 3 ст. 38 КУпАП, для притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не пройшли.

Так постановою Володимирецького районного суду від 16.10.2019 року, через неявку без поважних причини будучи належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні було вирішено застосувати до ОСОБА_1 привід в судове засідання на 06.11.2019 року та зупинено строк розгляду адміністративної справи. Виконання приводу було покладено на працівників УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України.

Привід ОСОБА_1 на 06.11.2019 року працівниками УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України не виконано, а також не повідомлено суд про причини його не виконання.

Тому не відновлюючи строк розгляду адміністративної справи постановою Володимирецького районного суду від 06.10.2019 року, через неявку без поважних причини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні було вирішено повторно застосувати до ОСОБА_1 привід в судове засідання на 05.12.2019 року.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

05.12.2019 року був виконаний привід та доставлений в судове засідання ОСОБА_1 працівників УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України. Однак судове засідання було відкладене оскільки ОСОБА_1 заявив клопотання що потребує правової допомоги та має намір укласти угоду з адвокатом.

18.12.2019 року ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, однак не з`явився захисник-адвокат Бурма О.В., але надіслав заяву в якій просив перенести розгляд справи оскільки зайнятий в інших судових засіданнях. ОСОБА_1 відмовився проводити судове засідання без участі захисника.

18.12.2019 року постановою Володимирецького районного суду було відновлено провадження в даній справі та призначено до розгляду на 20.12.2019 року.

Враховуючи наведене та приймаючи до увагу, що з дня виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не пройшли строки встановлені ч. 3 ст. 38 КУпАП, вважаю за необхідне ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 , вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину свою визнав частково. Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з наведеним з ОСОБА_1 , на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 384 гривні 20 копійок.

Керуючись ч. 6, 7ст. 126 Конституції України, Законом України "Про запобігання корупції", ст. ст. 7, 9, 10, 11, ч. 1 ст.172-6, ст. ст. 247, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт серія НОМЕР_1 ), визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 (паспорт серія НОМЕР_1 ), 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору до Державного бюджету України.

Відповідно до положень ст.ст. 307 - 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя : Л.В. Закревський