Категорія:ст. 173 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька м. Луцька, на пр. Відродження, 12/427, пенсіонерка визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП та неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2 550 гривень з конфіскацією предметів торгівлі - рідини прозорого кольору з різким запахом спирту у пластиковій тарі: 4 пляшки ємкістю та місткістю 1,5 л., 1 пляшка ємкістю та місткістю 1 л., 1 пляшка ємкістю та місткістю 0,5 л., у скляній тарі: 3 пляшки ємкістю та місткістю 0,5 л., 1 пляшка ємкістю та місткістю 0,25 л., рідину коричневого кольору з різким запахом спиртом, 9 пляшок ємкістю та місткістю 6 л., 3 пляшки ємкістю та місткістю 0,5л., у скляній тарі 2 пляшки ємкістю та місткістю 0,5л.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 22 жовтня 2018 року о 09:30 год. реалізовувала з рук у торговому контейнері № 42, що знаходиться на ринку «Лучеськ» на пр. Відродження, 1 в м. Луцьку, пляшку з прозорою рідиною з різким запахом спирту ємкістю 0,5 літра в скляній тарі чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ'єктивно з'ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає, що працівниками поліції не доведено факту торгівлі саме алкогольними напоями, на що судом першої інстанції не було звернуто уваги. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю події правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 на неодноразові виклики не зявилась, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду, надала заяву про розгляд матеріалів за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови слід задовольнити, оскільки вона не брала участі у розгляді справи, копію оскаржуваної постанови отримала 18 січня 2019 року. Тому, на думку апеляційного суду, строк апеляційного оскарження пропущений із поважних причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 3361 від 22 жовтня 2018 року, перша здійснила продаж з рук рідину прозорого кольору, що мала запах спирту.

Зазначений документ підписаний особою щодо якої складений. У своїх поясненнях в цьому протоколі апелянт пояснила про продаж спирту, та зазначила, що здійснила це, у звязку із скрутним матеріальним становищем.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення також підтверджується протоколом огляду та вилучення предметів від 22 жовтня 2018 року, рапортом №3361, поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які бачили факт продажу з рук ОСОБА_1 рідини з запахом спирту, поясненням ОСОБА_4, який ствердив, що за зазначених в протоколі обставин, він здійснив купівлю рідини з запахом спирту.

Доводи апелянта про те, що у справі не було призначено експертизи чи дослідження на предмет визначення предмету торгівлі спростовуються її поясненнями, що здійснила продаж саме спирту, а тому до задоволення в цій частині не підлягають. Крім того, ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в суд не зявилася без поважних причин. Згідно ст. 288 КУпАП не заявляла клопотань про призначення судової експертизи, що також вказує на безпідставність її пояснень в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищезазначене та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, приходжу до висновку про законність постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винної, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 156 КУпАП з конфіскацією предмету торгівлі.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду ОСОБА_5