Справа № 165/30/19
Провадження № 3/165/55/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ушаков М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Волинській області Державної служби України з питань праці, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, юридична адреса: АДРЕСА_2 ,

за ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення №ВЛ910/403/АВ/ПТ від 18.12.2018 року складеним Управлінням Держпраці у Волинській області Державної служби України з питань праці зазначено, що ФОП ОСОБА_1 на протязі 2015 - 2018 років допускав до роботи працівників без укладення трудових договорів, тобто вчинив адміністративне правопорушення за яке передбачена відповідальність за ч.3 ст.41 КУпАП.

Управління Держпраці у Волинській області Держпраці звернулось до суду з листом, долучивши копію постанови від 14.01.2019 року №ВЛ/910/403/НП/АВ/ТД-ФС, з метою недопущення порушення прав ФОП ОСОБА_1 просять закрити провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП - наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається із копії постанови від 14.01.2019 року №ВЛ/910/403/НП/АВ/ТД-ФС, Управлінням Держпраці у Волинській області Державної служби України з питань праці 14 січня 2019 року винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ВЛ/910/403/НП/АВ/ТД-ФС, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 визнано винним у порушенні законодавства про працю, а саме: ч.3 ст.24 Закону України "Про оплату праці", в результаті чого на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 335070,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п.8 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з наведеного ФОП ОСОБА_1 притягається за порушення одних і тих самих вимог трудового законодавства, як до адміністративної, так і до відповідальності за порушення законодавства про працю, що є подвійною відповідальністю за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно ст. 4 Протоколу F 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Також, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка висловлена у рішеннях «Надточій проти України», «Озтюрк проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів» «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити кримінально-правовим за національним правом; колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто, гарантії, передбачені ст. 4 Протоколу F 7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється державою.

Таким чином, норми абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.3 ст. 41 КУпАП поширюються на невизначене коло осіб, а також передбачають покарання особи у значному розмірі, їх можливо розглядати як кримінальне переслідування у розумінні Конвенції навіть враховуючи те, що національне законодавство не визначає його кримінальним.

Диспозиції абз.8 ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.3 ст.41 КУпАП в частині визначення зазначеного правопорушення абсолютно тотожні, які не мають жодної відмінності.

Суб`єкти відповідальності як за абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, так і за ч.3 ст.41 КУпАП повністю співпадають, оскільки в обох випадках до відповідальності притягається ФОП ОСОБА_1

В обох випадках у санкціях статті передбачений один й той самий вид стягнення штраф у грошовій формі.

Обидві відповідальності, передбачені абз.2 ч.2 ст 265 КЗпП України та ч.3 ст.41 КУпАП, є за своєю сутністю штрафними (каральними), і жодна з них не має ознаки правовідновленої (компенсаційної) відповідальності. Штрафний характер відповідальності, передбаченої абз.2 ч.2 ст.265 КЗпПУ та ч.3 ст.41 КУпАП, дає підстави ототожнювати ці норми як один вид відповідальності, який відповідно до цілей Конвенції вважається кримінальним.

Санкції, передбачені абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.3 ст.41 КУпАП, містяться у різних нормативно-правових актах, та відповідно до національного законодавства не відносяться до кримінального переслідування, не є вирішальною.

Згідно із п.8 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку, що притягнення ФОП ОСОБА_1 двічі за одне й те саме правопорушення порушує його права, передбачені ст. 61 Конституції України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, тому провадження по справі слід закрити, у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.40-1, п.8 ч.1 ст.247, ст.280, ст.283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, на підставі ч.3 ст.41 КУпАП,-

постановив:

Закрити провадження у даній адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.41 КпАП України, у зв`язку з наявністю по тому самому факту постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Постанову можна оскаржити до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Ушаков