ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/848/19 Справа № 202/3919/19 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 26 травня 2019 року о 14 год. 00 хв. в м. Дніпро по вул. Г. Захарченка, біля е/о № 68, водій ОСОБА_1 керуючи авто Kia Ceed н/з НОМЕР_1 , при наявності двох смуг в одному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з авто Opel Astra Caravan н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 1.2, 11.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову змінити в частині накладення стягнення, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що не оскаржує висновки суду про визнання його винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а не згоден лише з накладеним на нього адміністративним стягненням, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Вважає, що таке адміністративне стягнення є занадто суворим, оскільки судом не в повній мірі досліджено усі суттєві обставини, не врахував особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, його відношення до правопорушення, та думку самого потерпілого. Також, вважає, що судом не було враховано обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Окрім того, вказує, що справу розглянуто за його відсутності, чим порушеного його право на захист.

Заслухавши суддю-доповідача, Свистуна А.В., його захисника адвоката Бреже Л.В., які скаргу підтримали, потерпілого ОСОБА_2 , який проти задоволення скарги не заперечував, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційному порядку не оскаржується. За таких обставин, суд апеляційної інстанції перевіряє обґрунтованість рішення суду в межах заявлених ним вимог апеляційної скарги.

Так, вирішуючи питання правильності визначеного судом першої інстанції виду стягнення, за доводами апелянта, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про те, що накладаючи на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, суд належним чином не мотивував своє рішення в цій частині, не зазначив на підставі яких даних він дійшов висновку про необхідність накладення на нього саме такого виду адміністративного стягнення та не дотримався принципу індивідуалізації.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Між тим, судом першої інстанції не було обговорено питання про накладення на апелянта передбаченого законом менш суворого адміністративного стягнення.

Як видно з оскаржуваної постанови, місцевий суд встановив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та з урахуванням особи правопорушника, характеру вчиненого, ставлення до нього, вважав за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому при накладенні адміністративного стягнення фактично вимоги ст. 33 КУпАП судом не врахував.

З огляду на зазначене, враховуючи, що ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, завдані матеріальні збитки потерпілому частково відшкодував, та виходячи з того, що ОСОБА_1 працює водієм, а потерпілий не наполягав на позбавленні його права керування транспортними засобами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про можливість пом`якшення накладеного на нього адміністративного стягнення, шляхом накладення штрафу.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду - зміні в частині накладеного виду адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, змінити в частині накладеного виду адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

В іншій частині постанову - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко