ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/8671/18 Суддя 1 інстанції: Савченко Д.М.
Провадження: 33/818/335/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

13 березня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, на постанову Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 0925.10.2018 року о 11 год. 50 хв. на 36 км. автодорозі М-18 ОСОБА_2 керував автомобілем «ГАЗ-2705-222», державний номер НОМЕР_1, з технічними несправностями, а саме: відсутній задній бампер, який передбачений конструкцією транспортного засобу та задні бризговики, також на задній осі автомобіля встановлено різну резину з різними протекторами, чим порушив п. 31.4.7 та 31.4.5 ПДР України, тим самим вчинив правопорушення повторно протягом року. Попереднє правопорушення вчинено 08.02.2018 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Не погодившись з рішенням районного суду,ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуХарківського районного суду Харківської області від 18 січня 2019 року застосувавши вимоги ст. 38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що суд розглядаючи справу не зазначив, які підпункти п. 31.4.7 та п. 31.4.5 ПДР України я порушив. Також суд розглянув справу без його участі, чим порушив його Коституційні права.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, а постанову отримав 11 лютого 2019 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити. Зазначив, що працівники поліції при складенні протоколу невірно кваліфікували правопорушення. Також не дали йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону суддею виконані не в повному обсязі.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП, суд першої інстанції виходи із того, що останній, порушив п. 31.4.7 та п. 31.4.5 ПДР України.

Проте, погодитися з такими висновками місцевого суду не можна за таких підстав.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 183519 від 25 жовтня 2018 року (а.с. 2) ОСОБА_2 порушив п.п. 31.4.7е та п. 31.4.5 ПДР України, а саме: відсутній задній бампер, який передбачений конструкцією ТЗ та задні бризговики, також на задній осі автомобіля встановлено різну резину з різним протектором.

Пунктом 31.4.7е ПДРУ передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

А пункт 31.4.5 ПДР України, який зазначено в протоколі, прямо не вказує на правопорушення, яке вмінювалось ОСОБА_2, оскільки має багато підпунктів, жоден з яких не зазначений в протоколі.

Зазначені розбіжності судом не усунуті, належна оцінка їм надана не була.

Таким чином, з огляду на матеріали справи, доводи, викладені в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу.

За викладених обставин у сукупності постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З урахуванням того, що закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком 3 (три) місяці,- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева