Провадження № 3/243/148/2019
Справа № 243/32/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Ільяшевич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Словянськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про притягнення до адмінвідповідальності, 26 грудня 2018 року, о 21 год. 57 хв. ОСОБА_1 біля будинку № 9 по вул. Комара в м. Словянську Донецької області, керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного спяніння (почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

26 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2: БД № 166188, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому останньому під підпис були розяснені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, та положення статті 63 Конституції України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, до суду надав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, за участю його захисника ОСОБА_3.

ОСОБА_1 до суду були надані письмові пояснення, згідно із якими останній пояснив, що 26 грудня 2018 року, приблизно о 23 год.05 хвилин він знаходився у автомобілі ВАЗ 2109, який належить ОСОБА_4 Зазначає, що знаходився у тверезому стані. ОСОБА_5 на те, що на місці, працівники поліції не дали йому можливості пройти огляд на стан алкогольного спяніння, як це передбачено законом, та запропонували йому їхати до наркології, він відмовився з тієї причини, що йому треба було привезти ліки хворому батькові.

Захисник ОСОБА_3, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністью № 4137 та договору про надання юридичних послуг від 14 січня 2019 року, в судовому засіданні заперечував проти притягнення до адміністративної відповідальності його підзахисного ОСОБА_1, оскільки вважає, що співробітниками поліції було порушено вимоги Інструкції № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року, про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме, поліцейським не було використано на місці спеціальних технічних засобів для виявлення ознак наркотичного спяніння, а також не було зафіксовано результатів огляду на стан спяніння водія, та не складено акту огляду на стан спяніння. Крім того не встановлено факту відмови у проходженні огляду на стан спяніння на місці. Вважає, що своїми діями, працівники патрульної поліції складаючи протокол відносно ОСОБА_1, допустили перевищення службових повноважень, грубо порушуючи вимоги діючого законодавства.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні під присягою показала, що вона є поліцейським роти № 1 БПП в м. Краматорськ та Словянськ УПП в Донецькій області ДПП, нею 26 грудня 2018 року був складений протокол про скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1, за ст. 130 ч.1 КуПАП. ОСОБА_5 на те, що причиною зупинки ОСОБА_1 стало те, що на транспортному засобі якім він керував не було видно державних номерів, та в нього було перевірено наявність страховки, за весь час перевірки поведінка ОСОБА_1 не відповідала обстановці оскільки він довго думав, не давав чіткої відповіді. Зазначає, що відеофіксування розгляду справи про притягнення до адмінвідповідальності відбувалося персональним реєстратором. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у нарколога, оскільки виникла підозра, що він знаходиться у наркотичному спянінні, на що ОСОБА_1 відмовився, посилаючись на те, що в нього немає часу, та йому треба відвезти ліки хворому батьку ОСОБА_5 на те, що на місці огляд спеціальними технічними засобами для виявлення наркотичного спяніння у ОСОБА_1 не проводився, оскільки вказаний аналізатор не сертифіковано.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні під присягою показав, що він був свідком того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у медичному закладі. Зазначив, що він розписався лише у протоколі, однак може достеменно ствердити, що на поясненнях, доданих до протоколу не його підпис.

Згідно із змістом протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 166188 від 26 грудня 2018 року складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку, згідно із яким 26 грудня 2018 року о 21 год. 57 хв. ОСОБА_1 біля будинку № 9 по вул. Комара в м. Словянську Донецької області, керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками наркотичного спяніння (почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП(а.с. 3);

Згідно із доданими до протоколу про адміністративне правопорушення письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2, які показали, що 26 грудня 2018 року о 22 годині 57 хвилин їх запросили в якості свідків для проведення освідування у водія ОСОБА_1 на стан наркотичного спяніння. Свідок вказав на те, що при зупиненні ОСОБА_1 було виявлено такі ознаки наркотичного спяніння: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. Свідок зазначив що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку в медичному закладі(а.с. 6,7);

Суд не приймає до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_7, оскільки в судовому засіданні свідок категорично заперечив, що він був ознайомлений із вказаними поясненнями та відповідно їх підписував. Наполягав на тому, що вказані пояснення підписані не ним, а іншою особою. При цьому ствердив, що в протоколі є його підпис та показав на нього.

У судовому засіданні був досліджений також представлений відеозапис який міститься на лазерному диску із написом: «БД 166188», на якому видно, що співробітниками поліції було зупинено ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_2. В подальшому зі змісту наданого диску не можливо відтворити запис, а саме відсутня гучність, запис зроблено неякісно. На диску не видно розяснення права ОСОБА_1, також не видно щоб працівники патрульної поліції складали протокол про адміністративне правопорушення, немає запису стосовно того, що залучалися свідки.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 з приводу вказаного диску пояснила, що запис проводився, але чому вказані відео файли не відтворюються вона не знає.

Суд не приймає до уваги відеозапис на лазерному диску із написом: «БД 166188», оскільки на ньому відсутні докази стосовно того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування в медичному закладі, разом з тим суд бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_2, та пояснення допитаного у судовому засіданні під присягою свідка ОСОБА_7, які пояснили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже відмова від проходження огляду на стан спяніння є окремим складом адмінправопорушення, передбаченим ст.. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/732 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Пунктами 15,16 розділу ІІІ цієї Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, на підставі якого видається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснено, що стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоровя та Міністерства юстиції України від 24лютого 1995 року № 114/38/15-36-18). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Посилання захисника ОСОБА_3 на те, що працівниками патрульної служби не було використано на місці спеціальних технічних засобів для виявлення ознак наркотичного спяніння, суд приймає як хибні, оскільки представник патрульної поліції ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в них відсутній сертифікований аналізатор, та пройти вказане освідування на місці не виявилося можливим, тому ОСОБА_1 і було запропоновано пройти огляд у медичному закладі.

Крім того, як видно з Інструкції, серед переліку осіб, які мають право проводити огляд на стан спяніння є також лікарі відповідної установи, при цьому п.7 Інструкції, на який посилається захисник не є імперативним.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо його неможливості пройти освідування у медичному закладі, з причини того, що йому треба було привезти ліки своєму батьку, оскільки вказані обставини не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. При цьому суд відмічає, що дії в умовах крайньої необхідності в даному випадку також пивні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Та обставина, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння, а він відмовився, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7, даними протоколу про амін правопорушення та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2, свідка ОСОБА_6.

При цьому суд зважає, що вищезазначені докази узгоджуються між собою та не містять внутрішніх протиріч, а тому приймаються судом, як належні, допустимі.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення суд має право виносити одну з таких постанов:

а) про накладення адміністративного стягнення;

б) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 КУпАП;

в) про закриття справи.

Аналіз вказаної норми КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття справи неможливо поєднати із накладенням адміністративного стягнення чи застосуванням заходів впливу.

Суттю провадження є розгляд справи, який складається із:

а) здійснення юридичної оцінки зібраних матеріалів;

б) повного та всебічного дослідження матеріалів справи;

в) встановлення обєктивної істини у справі;

г) винесення рішення (постанови, ухвали) і доведення їх до відома учасників провадження.

Завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення, як випливає із ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у суду необхідності зясовувати і встановлювати вину особи в постанові про закриття провадження.

Відсутність висновків про винуватість у постанові про закриття провадження у справі на підставі закінчення строків накладення адміністративних стягнень не є перепоною для притягнення до інших видів відповідальності, як-то цивільної та/або дисциплінарної, або ж для встановлення законності адміністративного переслідування.

Аналіз діючого законодавства дозволяє дійти до висновку, що закриття провадження по справі за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП перш за все свідчить про відмову держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а одночасне визнання винності особи у вчиненому правопорушенні і закриття справи за вищезазначених про порушення права людини на справедливий суд та презумпції невинуватості.

При цьому суд зазначає, що незважаючи на певну аналогію розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності та справ про притягнення до кримінальної відповідальності, умови за якими передбачено закриття кримінального провадження у звязку із закінчення строків давності якісно відрізняються від умов, визначених ст. 247 КУпАП, оскільки у ст. 49 КК України застосовані такі конструкції, як «особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки…», тобто саме цією застосованою мовною конструкцією законодавець чітко визначає обовязок суду встановити наявність вини у вчиненні злочину, на відміну від мовної конструкції, застосованої у ст. 247 КУпАП «провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю…».

Такий висновок суду щодо неможливості встановлення вини особи під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, узгоджується також із розясненнями Вищого адміністративного суду України наведеними в науково-консультативному висновку.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП, суд закриває справу у звязку із закінченням строків притягнення до адмінправопорушення.

При цьому сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, обєктивного і повного зясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до субєктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Аналіз згаданих норм дозволяє дійти висновку про те, що незважаючи на закінчення строків розгляду справи про притягнення до адмінвідповідальності, судом повинні бути перевірені доводи особи, яка наполягає на правомірності своєї поведінки.

Суд зазначає, що під час судового розгляду справи, судом були перевірені належним чином доводи особи, щодо якої було складено протокол про притягнення до адмінвідповідальності, про необхідність закриття справи на підставі п.1 ст. 227 КУпАП, у звязку із недоведеністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів дозволяє дійти висновку про те, що підстав для закриття справи на підставі п.1 ст. 247 КУпАП судом не знайдено.

Разом з тим, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на момент розгляду справи строки накладення адмінстягнення, передбачені ст.. 38 КУпАП закінчилися.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин суд, не вирішуючи питання про винуватість особи у вчиненому, вважає, що дану справу слід провадженням закрити, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 283,284 КУпАП , на підставі ст.ст. 38, 247 п.1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП - провадженням закрити, у звязку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до суду Донецького апеляційного суду через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_8