Справа № 314/3648/19
Провадження № 3/314/940/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2019 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Запорізькій області ДПП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, інші відомості суду не відомі,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 09.08.2019 року об 11-20 год., гр. ОСОБА_1 , в селі Матвіївка Вільнянського району Запорізької області по вулиці Центральній 71-а, керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: міст Запоріжжя, вулиця Садова, 31 Данильченк О. ОСОБА_2 Автомобіль залишено в заїзному кармані.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без його участі на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 131504 складеного 09.08.2019 року, громадян ОСОБА_1 , в селі Матвіївка Вільнянського району Запорізької області по вулиці Центральній 71-а, керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: міст Запоріжжя, вулиця Садова, 31 Данильченк ОСОБА_3 Автомобіль залишено в заїзному кармані.

Порядок розгляду справи згідно п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі повинен розпочинатися з представлення поліцейського, який розглядає цю справу; поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права та обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 2 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. (Пункт 3 Інструкції).

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість ( Пункт 4 Інструкції).

У відповідності до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Проведення огляду особи на стан сп`яніння з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Про те, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейськими в присутності двох свідків зазначено і в п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення свідки взагалі не зазначені, також не долучено пояснення свідків до матеріалів справи, що дає підстави вважати, що свідки були відсутні при огляді гр. ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки.

Водночас з дослідженого судом відеозапису порушення вбачається, що огляд ОСОБА_1 виявлення стану сп`яніння взагалі на відео відсутній, а якщо і був проведений поліцейськими, то за відсутності свідків, оскільки їх з відеозапису не вбачається.

Крім того, відповідно до рапорту поліцейського від 09.08.2019 року у гр. ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, вузькі зіниці ока, які майже не реагують на світло, тремтіння пальців рук, після чого його було доставлено до Запорізького обласного наркодиспансеру для проведення огляду у лікаря нарколога.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 265-2, ч. 1 ст. 266 КПК України, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, частинами 1, 2, 3 і 4 статті 130 цього Кодексу, працівник відповідного підрозділу поліції МВС України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Особи, які керують, зокрема, транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного сп`яніння.

Проте ніяких даних про тимчасове затримання транспортного засобу та відсторонення водія ОСОБА_1 від керування автомобілем ЗАЗ 1102 державний номер НОМЕР_1 , тобто належне виконання цих вимог закону, матеріали адміністративної справи не містять.

Стосовно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР ОСОБА_4 09.08.2019 року за № 3636, за змістом якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4), - суд вважає недопустимим доказом, виходячи з наступного.

За змістом п.п. 3, 4, 15, 22 розділу ІІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року № 1413/27858, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається зі змісту зазначеного висновку (а.с. 4), медичний огляд з метою виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння проводився лікарем КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР ОСОБА_4 , яким не встановлена ступінь стану такого сп`яніння, спосіб проведених ним лабораторних досліджень та кількість (відсотків) проміле, наявних в крові або сечі обстежуваної особи.

Крім того, не додано довідку ОСОБА_5 АРМОР, відповідно до якої встановлено особу порушника, не долучено документу, що посвідчує особу, відносно якої складений такий протокол, задля вірного написання прізвища, ім`я та по батькові та інших даних.

Будь-яких інших доказів адміністративний матеріал не містить.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не дотримані вимоги чинного законодавства.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції» від 17.07.1997 «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Таким чином суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 , викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

З аналізу цих міжнародних правових норм, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд, -

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: В.О. Кіяшко

08.11.2019