П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2019 Справа №607/2984/19

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., за участі адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

30 січня 2019 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, вулицею Петлюри, 3 у м. Тернополі, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на предмет перебування у стані алкогольного спяніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» (повірка дійсна до 07 грудня 2019 року) та у лікувальному закладі (ОСОБА_3) відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, забезпечив явку свого захисника адвоката ОСОБА_1 , яка суду пояснила, що її підзахисний не визнає своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, оскільки факт його керування автомобілем не доведено будь-якими допустимими та належними доказами. Звернула увагу на те, що на відеозаписі № 00091 ОСОБА_2 є пішоходом. Відео № 00098 не долучено, а на записі № ВО 0067 зафіксовано лише відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння.

Заперечення вини ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні спростовуються та його вина доводиться матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 206803 від 30 січня 2019 року; поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 30 січня 2019 року; відеозаписами з нагрудних реєстраторів працівників поліції, якими повністю підтверджуються обставини, викладені у зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення. На них ОСОБА_2, неодноразово підтверджує факт керування автомобілем за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Так на фрагменті відео, котрий міститься на лазерному диску за адресою F:/Котик/КАМЕРА_000091/2329.avi, зафіксовано, як одразу після зупинки автомобіля ОСОБА_2 він перебуває в на місці водія, пояснює причину порушення правил дорожнього руху (не ввімкнення покажчика повороту) та пояснює, що мав намір «доїхати» додому.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», п. 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України»).

Таким чином, суд вважає, що проаналізованими вище доказами, оціненими за внутрішнім переконанням, котре ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю та поза розумним сумнівом доводяться обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_2 за частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція захисника ОСОБА_2 ОСОБА_1 щодо невиконання ОСОБА_2 функції водія на момент події судом сприймається критично і до уваги не береться, адже вона не підтверджується жодним доказом, не узгоджується з його ж власними поясненнями на місці події, а тому, на думку суду, не відображає дійсних обставин справи та є не більше ніж способом захисту, спрямованим на уникнення відповідальності за вчинене.

Усі інші доводи, як то відсутність відео № 00089, не спростовують вини ОСОБА_2 у вчиненому.

За таких обставин, суддя приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи таке стягнення, суддя, відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення П, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, відсутність обставин, котрі помякшують та обтяжують відповідальність та приходить до висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись статтями 33, 401, частиною 1 ст. 130, статтями 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суддя,

постановив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10'200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 ,20 гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_6