Справа № 163/1094/19 Провадження №33/802/576/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст. 483 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю представника митного органу Пікалюка М.С., представника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ., розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. начальника Волинської митниці ДФС України Джиги Д.В. на постанову судді Любомльського районного суду від 07 червня 2019 року щодо ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 11 724, 96 гривень з конфіскацією в дохід держави 324 пачок цигарок.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, слідуючи 21.05.2019 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС з України в Республіку Польща автомобілем "ДАФ", номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом "Шмітц", номерний знак НОМЕР_2 , з вантажем "кукурудза органічна", намагався перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю в конструктивних порожнинах напівпричепа із використанням демонтажу і монтажу панелі настилу підлоги 324 пачки сигарет загальною вартістю 11 274,96 гривні, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції т.в.о. начальника Волинської митниці ДФС Д.В. в апеляційній скарзі вказує за яких обставин та яким чином ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення. При цьому вказує про необхідність конфіскації автомобіля, оскільки він був обладнаний спеціально-виготовленим сховищем. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою призначити стягнення у відповідності до вимог ч. 1 ст. 483 МК України.

Захисник Кривошей А.М. в інтересах ОСОБА_2 подав до суду заперечення щодо апеляційної скарги митниці, у якому зазначає, що постанова суду є законною, підстав для її скасування не має, а тому просить залишити її в силі. Посилається, що судове рішення в частині незастосування місцевим судом конфіскації автомобіля є обґрунтованим, оскільки даний автомобіль належить не перевізнику ОСОБА_2 , а фірмі-перевізнику "САНОІЛ", вантаж - товари комерційного призначення, перевозився на підставі міжнародних договорів, а тому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Перевіривши доводи скарги, заслухавши представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, думку захисника, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин, вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.483 МК України є вірною.

Пунктом 3 частини 1 статті 461 МК України передбачено, що за порушення митних правил може бути накладене адміністративне стягнення у виді конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються тільки для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються згідно з розкладом руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, оскільки у цьому випадку мається на увазі, що транспортні використовуються як знаряддя для переміщення товарів, тому в переважній більшості до вчинення правопорушення мають опосередкований стосунок. У цих випадках конфіскації підлягають лише безпосередні предмети порушення митних правил.

Згідно із п.59 ч.1 ст.4 МК України транспортні засоби комерційного призначення це, зокрема, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовується в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Приналежність автомобіля марки "Вольво", номерний знак НОМЕР_3 напівпричепа "Шмітц", номерний знак НОМЕР_2 до транспортних засобів комерційного призначення стверджується ліцензією Міністерства транспорту і звязку України серії НОМЕР_4 № НОМЕР_5 для вїзду та руху на територією України вантажного транспортного засобу; ліцензією Євросоюзу № TU-032868, що стосується міжнародного оплачуваного дорожнього перевезення вантажів; договорами інвестиційного кредиту та встановлення зареєстрованої застави № 64/22620089/2017; заявками литовського підприємства; СМR №№ 003578, 003607; фактурами F0017/2019, F0009/2019 та доводить факт переміщення товару вищевказаним транспортним засобом з напівпричепом через митний кордон на умовах надання послуг по перевезенню товарів.

Частиною 2 статті 460 МК України встановлено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Міжнародною конвенцією про спрощення і гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась 05 жовтня 2006 року (Закон ВР України від 05 жовтня 2006 № 227-V) закріплено рекомендоване правило про необхідність конфіскації транспортного засобу в адміністративному чи судовому порядку тільки у випадках, зокрема, коли власник, оператор чи будь-яка інша особа, відповідальна за транспортний засіб, на момент порушення була причетна до митного правопорушення або інформована про нього, або не вжила всіх обґрунтованих заходів для запобігання здійсненню правопорушення (Спеціальний додаток Н, пункт 16).

Аналіз досліджених судом доказів свідчить про об`єктивну недоведеність причетності посадових осіб підприємства "САНОІЛ" до вчинення водієм ОСОБА_2 порушення митних правил, які органом доходів і зборів не спростовані та протилежного у справі не доведено.

З урахуванням викладеного, а також того, що, приховуючи від митного контролю цигарки, ОСОБА_2 усвідомлював те, що він діє протиправно, при цьому, діяв виключно з урахуванням власних приватних інтересів, маючи намір порушити митні правила держави, використовуючи транспортний засіб комерційного призначення за визначеним маршрутом, відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, апеляційний суд погоджується із висновком суду про конфіскацію, у зазначеному випадку, безпосередніх предметів порушення митних правил та відсутність підстав для конфіскації автомобіля і напівпричепа, які до вчинення правопорушення мають опосередкований характер, тому вважає постанову законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу т.в.о. начальника Волинської митниці ДФС України Джиги ОСОБА_3 .В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 07 червня 2019 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк