Дата документу 20.03.2019
Справа № 320/2218/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Юрлагіна Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 Хамросвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 20.03.2019 року ОСОБА_1 о 12 годині 00 хвилин у соціальному гуртожитку по вул. Гвардійській, 38 у м. Мелітополі Запорізької області знаходився у нетверезому стані, ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, своїми діями вчинив хуліганські дії.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 не визнав себе винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення та пояснив, що 20.03.2019 року ОСОБА_1 о 12 годині 00 хвилин у соціальному гуртожитку по вул. Гвардійській, 38 у м. Мелітополі взагалі не перебував, оскільки приблизно з 09-00 години ранку його забрали з місця проживання працівники поліції та доставили до Мелітопольського ВП ГУНП, де він і перебував до моменту доставки його до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення. У стані алкогольного спяніння не перебував, нецензурною лайкою та фізичною розправою він нікому не погрожував. Заяву ОСОБА_3 про вчинення правопорушення від 20.03.2019 року він вважає такою, що вчинена з метою виселення його з вказаного гуртожитку.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

З матеріалів справи вбачається, що рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було прийнято працівниками поліції без належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та з'ясування фактичних обставин справи.

Статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 є громадянином України, особу встановлено на підставі посвідки на постійне місце проживання серії ДН №45, однак згідно копії вказаної посвідки, доданої до матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянином ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно вимог ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 391837 від 20.03.2019 року відносно ОСОБА_1 відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також пояснення правопорушника.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про відмову особи від його підписання, а також від надання пояснень.

Відповідно до ч.2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У протоколі зазначено, що другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 20.03.2019 року, однак його підпис про отримання копії протоколу відсутній.

Таким чином, неналежне оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення позбавляє суд можливості об'єктивно встановити обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та прийняти законне рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Крім того, згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП наступає за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Ознакою об'єктивної сторони даного правопорушення є вчинення його у громадському місці. Із суб'єктивної сторони дрібне хуліганство характеризується умисною формою вини, внаслідок прагнення показати своє зневажливе ставлення до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб.

Обов'язковим наслідком цих дій є порушення громадського порядку і спокою громадян.

Вказаних елементів складу правопорушення протокол про адміністративне правопорушення не містить, не зазначено на чию адресу та кому погрожував ОСОБА_1, а наявність цих обов'язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не підтверджуються матеріалами справи.

До того ж, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у нетверезому стані, однак згідно доданого до протоколу висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій № 255 від 20.03.2019 року (а.с.8), ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

Відтак стан алкогольного чи іншого спяніння жодними матеріалами справи не підтверджений.

Крім того, суд доходить висновку і про недоведеність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з доданою копією рапорту помічника чергового Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 20.03.2019 року, останнім зазначено, що 20.03.2019 року ним отримано та зареєстровано ЄО за №6599. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 20.03.2019 року об 11 годині 43 хвилини надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20.03.2019 року об 11 годині 42 хвилини за адресою: м. Мелітополь, вул. Гвардійська, б.38, у гуртожитку конфлікт між мешканкою та завідуючою гуртожитком. Заявник: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з наданою копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_3 від 20.03.2019 року, то остання у заяві зазначила, що 20.03.2019 року приблизно о 12 годині 00 хвилин у соціальному гуртожитку за вищевказаною адресою ОСОБА_1 та ОСОБА_6 вчинили конфлікт з адміністрацією гуртожитку, ображали нецензурною лайкою та погрожували фізичною розправою (а.с.3).

З письмових пояснень ОСОБА_5, копія яких також додана до матеріалів справи, вбачається, що 20.03.2019 року о 12 годині 00 хвилин йому подзвонила дружина та повідомила, що у соціальному гуртожитку по вул. Гвардійській, 38 у м. Мелітополі відбувається конфлікт з мешканцями. Він зі своїм знайомим поїхали до гуртожитку та побачили двох мешканців, які вели себе неадекватно, виражалися нецензурною лайкою, на зауваження не реагували.

Таким чином, підсумовуючи викладене, у матеріалах справи наявні розбіжності щодо часу вчинення адміністративного правопорушення, оскільки заява до Мелітопольського ВП ГУНП від ОСОБА_5 надійшла об 11-42 годині, в той час як згідно письмових пояснень ОСОБА_5 приблизно о 12 годині йому лише подзвонила дружина та повідомила про конфлікт, а він зявився до гуртожитку дещо пізніше. До того ж, у заяві ОСОБА_5 до поліції було повідомлення про конфлікт між мешканкою та завідуючою гуртожитку, про жодні протиправні дії мешканця гуртожитку ОСОБА_1 не повідомлялося.

З письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від 20.03.2019 року також вбачається, що конфлікт між мешканцями відбувався о 12 годині 00 хвилин.

З пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні вбачається, що він взагалі о 12 годині за вказаною адресою не знаходився, а перебував у Мелітопольському ВП ГУНП.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які б могли переконати об'єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суд на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення правопорушення та враховуючи, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення Суду від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не здобуто достатніх належних і допустимих доказів на підтвердження події та наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а доводи останнього щодо його невинуватості не спростовані.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 251, 256, 283, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_1 Хамросвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т.В.Юрлагіна