Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Шишилін О.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретарів Параскєвіної Н.П., Костоманової А.Є.,

особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

захисника адвоката Попова В.М.,

потерпілого ОСОБА_4,

представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката Нікітіна С.І.,

розглянула апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 на постанову судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.12.2018 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого у ТОВ «Золотий Урожай», який проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до протоколу серії БР №080128 від 14.12.2017 року, ОСОБА_2 13.12.2017 року о 23.15год. у Приморському районі м.Маріуполя Донецької області, по проспекту Будівельників, 8, керуючи транспортним засобом "ГАЗ 2705" з державним реєстраційним номером НОМЕР_2, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, і перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить загрози або перешкод іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом "Тойота Авенсіс", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження і матеріальні збитки, чим порушено п. 10.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України.

Постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.12.2018 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Потерпіла ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним за ст.124 КУпАП і закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Зазначає, що їй на праві власності належить автомобіль "Тойота Авенсіс", який був пошкоджений при ДТП 13.12.2017 року за участю водія ОСОБА_2, справа про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо якого закрита у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, а вона на теперішній час не може отримати страхові виплати.

Вважає, що водій ОСОБА_2 винен у скоєнні цього ДТП, а суд першої інстанції постановив судове рішення без повного і всебічного розгляду справи, встановлення всіх фактичних обставин справи, безпідставно не прийняв висновок експерта № 1/19-49 від 25.05.2018 року.

На думку апелянта, суд першої інстанції порушив її право на захист, оскільки не сприяв своєчасному і повному відшкодуванню спричиненого їй матеріального збитку і моральної шкоди.

Звертає увагу суду, що водій ОСОБА_2 змінив свої первинні письмові показання 02.02.2018 року щодо механізму зіткнення автомобілів, але суд першої інстанції не звернув увагу на ці протиріччя.

Водій ОСОБА_4 письмово викладав пояснення з приводу механізму ДТП і у подальшому ці показання не змінював, і ці його показання підтверджує свідок ОСОБА_8, також показання ОСОБА_4 і ОСОБА_8 співпадають з первинними показаннями ОСОБА_2 з приводу механізму ДТП.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_5 не з'явилась у судове засідання, надала суду заяву з проханням розглянути справу про адміністративне правопорушення без її участі, за участю її представника адвоката Нікітіна С.І., апеляційні вимоги просила задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача; представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката Нікітіна С.І., який просив скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним за ст.124 КУпАП і закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП; потерпілого ОСОБА_4, який підтримав апеляційні вимоги у повному обсязі; ОСОБА_2 і його захисника Попова В.М., які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_5, а постанову суду першої інстанції без змін, як закону і обґрунтовану; допитавши свідка ОСОБА_9, експерта ОСОБА_10, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги в її межах, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з таких підстав.

Мотиви Суду

Суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 на підставі п.7 ч.1 ст.124 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, посилаючись на п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, дійшов висновку, що у суду першої інстанції відсутні повноваження щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення, а є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції не може погодитися.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. А сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об'єктивного і повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб'єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справі.

Зазначена правова позиція викладена у листі Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією та стосуються розгляду всіх у справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порушення зазначених норм адміністративного закону є суттєвим, яке тягне безумовне скасування судового рішення, оскільки суддя закрив провадження по справі з не реабілітуючих підстав, відповідно до вимог п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, при цьому не з'ясувавши чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція скасувавши постанову має право закрити провадження по справі або прийняти нову постанову.

Розглянувши по суті адміністративну справу щодо ОСОБА_2, приходжу до таких висновків.

Так, з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 080128 від 14.12.2017 року, протоколу огляду місця ДТП від 13.12.2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 13 грудня 2017 року о 23.15год., керуючи автомобілем «ГАЗ 2705» державний реєстраційний номер НОМЕР_2, на проспекті Будівельників, 8 у Приморському районі м.Маріуполя Донецької області, у порушення п.п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху України, не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважним і перед початком руху не переконався у безпечності руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота Авенсис» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 не визнав своєї вини та наполягав, що в його діях відсутні порушення Правил дорожнього руху України, а ДТП сталося з вини водія ОСОБА_4, який перевищував швидкість і не дотримався безпечної дистанції і інтервалу. Він на автомобілі ГАЗ, який належить хлібозаводу, під'їхав до стоянки по проспекту Будівельників, вирішив розвернутися на стоянку, в дзеркало побачив автомобіль ззаду в попутному напрямку, вирішив, що відстань достатня, прийняв до осевої, по зустрічній смузі їхав автомобіль таксі, він зупинився, пропустив авто таксі, при цьому його автомобіль ГАЗ фактично знаходився в перпендикулярному положенні до осевої лінії, тільки він включив передачу, щоб почати рух далі, ззаду відчув удар. Автомобілі, що зіткнулися їхали по одній полосі руху в одному напрямку, була темна пора доби, дорожнє покриття було мокре.

Потерпілий ОСОБА_4 в ході апеляційного розгляду наполягав, що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_2, який не переконався у безпечності руху на проспекті Будівельників, 8 у Приморському районі м.Маріуполя Донецької області 13.12.2017 року приблизно о 23.15год. Він побачив автомобіль ГАЗ на обочині, габарити не горіли, він прийняв вліво, а десь приблизно за 20 метрів до Газелі, водій ГАЗ став здійснювати розворот направо, фактично своїм автомобілем перегородив всю полосу руху в попутному напрямку, він не міг його безпечно об'їхати, на зустрічній смузі були автомобілі, він став гальмувати, але гальмування не дало результатів, т.я. відстань була незначна, тому і сталося зіткнення. В вимірах він не приймав участі.

Зазначив, що сліди гальмування у районі скоєння місця події довжиною 26,0м і 21,3м не були залишені шинами його автомобілю, оскільки він у цьому місці їхав на 2м праворуч цих слідів, а гальмівна система на автомобілі «Тойота Авенсис» обладнана антиблокувальною системою, яка не дозволяє колесам рухатися юзом при гальмуванні, дорога була мокра, тому, на його думку, ці сліди гальмування не мають відношення до цієї дорожньо-транспортної події.

Експерт ОСОБА_10 в апеляційному суді пояснив, що він проводив повторну судову автотехнічну експертизу у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_2, яку призначив Приморський районний суд м.Маріуполя Донецької області, транспортну трасологію він не досліджував, з цього приводу запитань не ставилось у постанові суду, на теперішній час фактично не можливо провести трасологічну експертизу, недостатньо вихідних даних. Він не може стверджувати, що сліди гальмування, зазначені на схемі належать автомобілю Тойота, недостатньо даних. Підтвердив, що антиблокувальна система не повинна залишати слідів гальмування, однак стверджувати він не може.

Висновок він зробив у двох варіантах, посилаючись на показання водіїв ОСОБА_2 і ОСОБА_4, свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_13 підтвердив свої висновки.

Свідок ОСОБА_9, допитаний при апеляційному розгляді пояснив, що дійсно у складі патрульного екіпажу 13.12.2017 року приблизно о 23.00год. виїжджав на місце події ДТП, яке сталося на проспекті Будівельників, 8 у Приморському районі м.Маріуполя Донецької області, складав схему ДТП, на якій зазначив розташування транспортних засобів, один автомобіль був перевернутий, другий сильно пошкоджений, все, що він вказав на схемі, відповідає дійсності, заміри він робив, але на теперішній час вже не пам'ятає, як саме; місце зіткнення автомобілів вказав зі слів водіїв. Після складання схеми водії підписали цю схему, з їх боку не було зауважень, при складанні схеми він не дотримувався масштабу, чий гальмівний шлях зазначений на схемі він не може пояснити. Потерпілих у цьому ДТП не було.

Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП складав його напарник.

Згідно висновка судово-автотехнічної експертизи № 1/19-243 від 10.12.2018 року, з урахуванням показань свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_8, в умовах цієї ДТП дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, оскільки він мав технічну можливість запобігти зіткненню шляхом належного виконання вказаних вимог ПДР, а саме: п. 10.1 ПДР- перед перестроюванням та зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху: п. 10.4 ПДР- перед поворотом ліворуч повинен був завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Невиконанням вказаних вимог Правил дорожнього руху України, дії ОСОБА_2., з технічної точки зору, знаходились у причинному зв'язку з настанням цієї ДТП.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до п.2.3б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Проаналізувавши показання водіїв - учасників ДПТ, свідка та експерта, з урахуванням письмових доказів, вважаю, що саме дії водія ОСОБА_2, які не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до небезпечної дорожньої обстановки (аварійної ситуації), знаходились у причинному зв'язку з настанням цієї ДТП, а водію ОСОБА_4 не може бути поставлено за провину, що він не зміг уникнути зіткнення, оскільки він не зобов'язаний був виходити з можливості грубого порушення Правил дорожнього руху іншим водієм.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 585/8/16-к, провадження № 51-2167км18. ВС роз'яснив, що у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК України, необхідно встановити причинний зв'язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з'ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. А кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом виключається.

Вказана правова позиція Верховного Суду може бути застосована при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ст.124 КУпАП.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду було встановлено, що ОСОБА_2 13.12.2017 року о 23.15год. у Приморському районі м.Маріуполя Донецької області, по проспекту Будівельників, 8, керуючи транспортним засобом "ГАЗ 2705" з державним реєстраційним номером НОМЕР_2, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, і перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить загрози або перешкод інших учасників руху, чим порушив п. 10.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом "Тайота Авенсіс", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження і матеріальні збитки.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців із дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні - не пізніше трьох місяців з дня його виявлення.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху 13 грудня 2017 року, строк накладення адміністративного стягнення сплив, з цих підстав провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КпАП України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 294, 247 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.12.2018 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрито у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити провадження по справі щодо ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя