Справа № 285/157/19
провадження у справі 3/0285/132/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 березня 2019 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно адміністративного матеріалу, 11.01.2019 року, о 03 год. 30 хв., гр. ОСОБА_1, по вул. Житомирській, в м. Новоград-Волинський, керував автомобілем Ауді А4, д.н.з GNB 618, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснив, що не керував транспортним засобом.

Допитатий в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_2 пояснив, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та на підтвердження своїх пояснень надав суду постанови від 11.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вислухавши пояснення правопорушника, та інспектора Сайко В.О., дослідивши адміністративний матеріал, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 11.01.2019 року на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, також встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння в присутності двох свідків, які зазначені в адміністративному протоколі.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами справи, зокрема, даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ№ 079527 від 11.01.2019 року (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 11.01.2019 року (а.с.5,6); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 10.03.2019 року, постановою серії ДПО18 №947104 від 11.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та постановою серії ДПО18 №947105 від 11.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства , зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи всі обставини справи в їх сукупності, наявні в справі докази, беручи до уваги пояснення інспектора Сайко В.О., постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, які були складені на ОСОБА_1 того ж дня і в той же час, письмові пояснення свідків, які спростовують пояснення правопорушника ОСОБА_1, а також відсутність доказів на підтвердження пояснень ОСОБА_1, приходжу до висновку про необхідність застосування до правопорушника ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що буде необхідним і достатнім для виправлення порушника та виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш мякого або суворого стягнення, відсутні.

Таким чином, враховуючи вищезазначені докази, суд оцінює позицію правопорушника критично та розцінює це як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення законодавства з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33-35, 38, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя В.Б. Мозговий