Справа №461/3422/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Мотрука М.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

в с т а н о в и в:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №063218, ОСОБА_1 03 травня 2019 р. об 04 год.50 хв. у м.Львові на перехресті пр. Чорновола та вул. Під Дубом керував автомобілем KIA CEED д.н.з. НОМЕР_1 стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що автомобіль був припаркованим раніше, а працівники поліції затримали його не під час руху автомобіля. Додав, що жодні дослідження в медичному закладі з ним не проводились, а протокол складено неправомірно.

В судовому засіданні судом неодноразово оголошено перерву для виклику свідків та працівників поліції.

Судові засідання, що були призначені на 19.07.2019 р. та 25.07.2019 р. не відбулись у зв`язку з тим, що суддя Радченко В.Є. з 12.07.2019 р. по 26.07.2019 р. включно перебував на лікарняному. Свідки на виклики до суду не прибули.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я).

Під час розгляду справи не здобуто достатньо доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться йому у вину. ОСОБА_1 в судовому засіданні наголошував, що не керував транспортним засобом. Із оглянутих в судовому засіданні відеозаписів із нагрудних камер інспекторів поліції також не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Свідки та працівники патрульної поліції в судові засідання не прибули, відтак не спростували доводів особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину органом поліції саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а до матеріалів справи долучено медичний висновок. Проте, із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 травня 2019 року вбачається, що від дослідження біосередовища на вміст алкоголю ОСОБА_1 відмовися. Тобто, даний висновок щодо результатів медичного огляду є неналежним доказом перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки медогляд з останнім не проводився.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, судом не здобуто достатніх даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та перебував в стані алкогольного сп`яніння. Тобто, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .1ст.130КУпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко