Справа № 202/7754/19
Провадження № 3/202/3839/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого приватним підприємцем, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

02.10.2019 року о 11 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 . Слобожанське, вул. В. Сухомлинського, 69-А, в магазині продукти гр. ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, а саме: продаж алкогольних напоїв на розлив без відповідних дозвільних документів, чим порушив вимоги ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.10.1995 р., чим своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч .1 ст. 164 КУпАП.

При наданні пояснень у суді ОСОБА_1 свою провину не визнав, та пояснив, що він дійсно здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями та продаж пива, вина, коньяку і горілки на розлив, і в нього були всі необхідні документи та ліцензії, що дозволяють йому займатися такою діяльністю.

У ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням є провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ст. 3, 42 ГК України, господарська діяльність будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Об`єктивна сторона правопорушень, передбачених даною статтею, полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно зі ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року №222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського Кодексу України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як вбачається з аналізу вищезазначених норм, суб`єктом адміністративного правопорушення провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону (як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення), є фізична особа, яка зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 25.04.2003 р. «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Як вбачається з фотографі, які містяться в матеріалах справи, гр. ОСОБА_1 здійснював продаж горілки, коньяку та вина на розлив, та на листку зазначив ціни на вказану продукцію за певну кількість грамів, що ним самим було підтверджено у суді, оскільки, відповідно до вимог ст. 1 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» зазначено, що місцем торгівлі є - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів, але наявність у ОСОБА_1 ліцензії з роздрібної торгівлі алкогольними напоями, дозволу органу місцевого самоврядування, щодо провадження такої господарської діяльності на їх території, документів на приміщення з дотриманням вимог, які ставляться до них при провадженні даної господарської діяльності не вдалося встановити, так як ОСОБА_1 відмовився надавити суду оригінали зазначених документів.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Провина правопорушникаповністю підтверджується: фотографіями, протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 117126 від 02.10.2019 року, протоколом особистого огляду і огляду речей від 02.10.2019 року, квитанцією № 000000514 від 02.10.2091 року, витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ № 963344, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив зазначене правопорушення за вищевикладених обставин.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи вище проведений аналіз доказів в їх сукупності, суд вважає, що звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 164 КУпАП, які наведені в протоколі про адміністративні правопорушення такими, що були підтверджені у судовому засіданні, оскільки гр. ОСОБА_1 не надав суду належних доказів та дозвільних документів, які б спростовували обставини, що викладені в протоколі серії АПР18 № 117126 від 02.10.2019 року.

Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 164, 283, 284 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виглядіштрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення відповідно до протоколу особистого огляду і огляду речей від 02.10.2019 року та квитанції № 000000514 від 02.10.2091 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя: Ю.Ф. Шофаренко