Справа №461/9207/19
Провадження №3/461/4393/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Пелех О.А.,за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії - начальника відділу оперативного реагування Львівської митниці ДФС Качмарського В.М. про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 11.05.2017 року, виданий органом 4610,

за ч.6 ст.470 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в:

21.10.2019 року, близько 05 год. 43 хв., ОСОБА_1 прямувала з України в Республіку Польща, в приватну поїздку, через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, в якості водія транспортного засобу марки «RENAULТ KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 .

За даними АСМО «Інспектор» та ЄАІС встановлено, що ОСОБА_1 .10.2017рокуввезла на митну територію України автомобіль марки «RENAULТ KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС в митному режимі «транзит». На момент перетину кордону, 21.10.2019 року, ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.460 Митного кодексу України, жодних документів не надала.

Разом з тим, нормами частини першої ст. 192 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу. Однак даної вимоги ОСОБА_1 не виконала.

У відповідності до ст. 93 Митного Кодексу України та розділу І п. 4 наказу ДМСУ від 17.11.05 № 1118 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», вищевказаний автомобіль перебуває під митним контролем та до його переміщення повинні виконуватися наступні вимоги, а саме: перебувати у незмінному стані, крім природних змін; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку.

У відповідності до ст. 95 Митного Кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб). Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 Митного Кодексу України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 Митного кодексу України.

Станом на 21.10.2019 року, транспортний засіб марки «RENAULТ KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , за межі митної території України не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищила встановлений ст. 95 Митного Кодексу строк доставки транспортного засобу особистого користування до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на тридцять діб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, просила суд накласти адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці ДФС, та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Частиною 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та ст. 93 МК України).

У відповідності до ст.95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці -п`ятьдіб.

Частиною 2 ст.95 МК України встановлено, що до строків, зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МКУкраїни.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку, визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, зверталася до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Одночасно, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст.481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України, а саме остання не доставила транспортний засіб особистого користування до органу доходів і зборів, тобто перевищила встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів, терміном більше ніж на тридцять діб, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №4009/20900/19 від 21.10.2019 року, копією паспорта ОСОБА_1 , копією контрольного талону, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, роздруківкою з інформаційних систем, витягом з АСМО «Інспектор» та ЄАІС, доповідною запискою.

Таким чином, аналізуючи наведені докази у даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України доведена повністю.

Вирішуючи питанняпро призначеннявиду стягненняза порушеннямитних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та можливість виконати неї покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, тобто в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Тому, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст.458,459,461,470,486,527,528 МК України, ст. 283 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 Митного кодексу України та накласти стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «RENAULТ KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 Ст ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.