КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/47/2019 Суддя 1 інстанції - Горбатовська С.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями адвоката Кудій М.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

Постановою суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 11.02.2018 року, о 02.50 год., керував автомобілем «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-т. Повітрофлотському, 52 у м. Києві, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, невиразна мова, тремтіння пальців рук.) Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_4 О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року по справі № 760/4463/18 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх вимог апелянт зазначає, що постанова судді першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки суддею при розгляді справи та винесенні постанови було суттєво порушено норми процесуального та матеріального права.

Апелянт вказав на те, що в постанові невірно зазначено ім`я ОСОБА_1 - « ОСОБА_5 », замість вірного « ОСОБА_6 ».

На думку захисника, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 441326 від 11.02.2018 року, на підставі якого судом було винесено оскаржувану постанову, не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки він складений з порушенням вимог діючого законодавства, а саме ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, а саме в протоколі не зазначено про конкретні дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду, не зазначено яким саме чином він ухилився від огляду, шляхом словесної відмови, відмови у письмовій формі, намагання втекти, залишити місце оформлення протоколу тощо.

Також апелянт вважає, що працівниками патрульної поліції була порушена процедура проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що регламентується ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008р. №1103,- «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 р. №1452/735, оскільки відповідно до протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом о «02 год. 50 хв. 11.02.2018р.», сам протокол складений в «04 год. 20 хв. 11.02.2018р.», а відповідно до матеріалів відеозапису з камер працівників поліції ОСОБА_1 був зупинений о «23 год. 44 хв. 10.02.2018р.» Таким чином протокол містить завідомо неправдиві відомості, оскільки після зупинки ОСОБА_1 вже не керував транспортним засобом, залишався на місці зупинки, й відповідно ніяким чином не міг керувати транспортним засобом о «02 год. 50 хв. 11.02.2018р.», як про це зазначено в протоколі.

Окрім того, захисник вказує на те, що в письмових поясненнях понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 зазначено, що відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння мала місце о «04 год. 10 хв., 04 год. 16 хв. 11.02.2018 року», а з матеріалів відеозапису, доданих до протоколу, вбачається, що лише о «03год. 44 хв. 11.02.2018р.» працівник патрульної поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд стан сп'яніння, тобто вже по закінченню більш ніж 3 (трьох) годин після зупинки транспортного засобу та при цьому, на даному відеозаписі зафіксовано чітку згоду ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Захисник вважає, що за таких обставин, працівниками патрульної поліції було порушено пункт 9 Інструкції та не забезпечено проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Окрім іншого, апелянт зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , викладених в протоколі, він не відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння та просить забезпечити можливість проходження-ним такого огляду та на матеріалах відеозапису, наданих стороною захисту зафіксовано звернення ОСОБА_1 до працівників патрульної поліції з проханням надати можливість пройти медичний огляд на стан сп`яніння. При цьому це звернення мало місце ще до складання протоколу та в матеріалах відеозапису зафіксовані аналогічні усні звернення ОСОБА_1 в момент складання протоколу та після цього.

На думку захисника, вина ОСОБА_1 не доведена, висновки суду грунтуються на припущеннях, в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вказує на те, що в судовому засіданні не були викликані й допитані як свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про допит яких наполягала сторона захисту, чим судом було незабезпечене виконання положень ст. 272 КУпАП та пункту 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14.

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції не виконав вимоги закону, передбачені статтями 245, 278, 280 КУпАП, не з`ясував всі обставини необхідні для правильного вирішення справи, вдався до спрощеного підходу у вирішення справи, не забезпечив всебічного, повного та справедливого судового розгляду, висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Кудія М.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши інспектора патрульної поліції - ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому п. 7 розділу 2 Інструкції передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан сп`яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а пунктом 12 розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, як це передбачено п. 8 Порядку та п. 6 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказаних вимог закону працівниками поліції при здійсненні дій по проведенню огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення дотримано не було, що залишилось поза увагою суду першої інстанції, який належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з`ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, була порушена.

Суд, обґрунтовуючи висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, послався на дані, відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №441326 від 11 лютого 2018 року, а також матеріали відеозаписів, виконані нагрудними відеокамерами поліцейських.

Проте, аналіз цих доказів апеляційним судом свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст. 251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Так, у судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 10.02.2018 року приблизно о 23 год. 40 хв. він, керуючи автомобілем «Деу Ланос», був зупинений патрулем поліції, які повідомили, що причиною зупинки було не включення сигналу повороту. На вимогу працівників поліції він, знаходячись у салоні свого автомобіля, надав документи та запитав за докази порушення ним правил дорожнього руху, зважаючи на те, що названа ним причина зупинки - не включення сигналу повороту була безпідставною. Працівники поліції таких доказів йому не надали, тому, він, побоюючись подальших неправомірних по відношенню до нього дій працівників поліції, зателефонував «102» і викликав наряд поліції. Працівники поліції другого наряду вели себе агресивно, вимагали вийти з автомобіля, на що він відмовився. Агресивні дії працівників поліції другого патруля викликали у нього побоювання за своє здоров`я, тому він втретє зателефонував «102» і викликав наряд поліції. Також ОСОБА_1 зазначив, що він не відмовлявся від проходження огляду у лікаря-нарколога, а лише говорив, що не довіряє екіпажу поліції, який його зупинив. Крім цього, ОСОБА_1 зазначив, що протокол містить завідомо неправдиві відомості, оскільки після зупинки о 23 год. 42 хв. 10.02.2018 року, що підтверджується відеозаписом, він вже не керував транспортним засобом, а весь час залишався на місці зупинки, й відповідно ніяким чином не міг керувати автомобілем о 02 год. 50 хв. 11.02.2018 р., як про це зазначено в протоколі, а сам протокол було складено лише о 04 год. 20 хв. 11.02.2018 р., тобто більше ніж через 4 години після виявлення в нього ознак сп`яніння.

За клопотанням апелянта судом апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що взимку 2018 року, точної дати не пам`ятає близько 02 год. 00 хв. він повертався додому та на Севастопольській площі в м. Києві був запрошений інспекторами поліції в якості свідка. Працівники поліції йому повідомили, що ними було зупинено водія за порушення ПДР України, під час спілкування з яким, у останнього виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, проте водій відмовляється проходити будь-який огляд. Свідок зазначив, що в його присутності дійсно водієві пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, проте, наскільки він пам`ятає, то лише за допомогою приладу «Драгер». Водій не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння, але при цьому зазначав, що не довіряє екіпажу поліції, який його зупинив, зважаючи на те, що зупинка була безпідставною. Крім цього свідок пояснив, що лише о 04 год. 30 хв. було складено протокол та відібрано у нього пояснення. З документами, які йому надали підписати працівники поліції він не ознайомлювався, а лише поставив свій підпис. При цьому свідок пояснив, що працівники поліції в деяких моментах вели себе так, що й йому дещо було страшно.

З наведених пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що вони повністю узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 та підтверджують факт здійснення працівниками поліції пропозиції водію щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння значно пізніше, ніж дві години після зупинки водія та виявлення у нього ознак такого сп`яніння.

Допитати за клопотанням ОСОБА_1 інших свідків, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи не вдалось за можливе, оскільки жоден з них в судове засідання не з`явився.

Крім цього судом апеляційної інстанції було допитано інспектора поліції ОСОБА_10 , який пояснив, що під час патрулювання в складі екіпажу, на Севастопольській площі в м. Києві ними було виявлено автомобіль «Део Ланос», який під час здійснення маневру не ввімкнув покажчик повороту. Вказаний автомобіль було зупинено, водієві пояснено причину зупинки та висловлено прохання про надання документів на автомобіль та посвідчення водія. Водій весь час знаходився в салоні автомобіля і спілкувався з працівниками поліції через привідкрите вікно. Інспектор поліції зазначив, що одразу виявити ознаки сп`яніння він не зміг, а тому лише поспілкувавшись з ОСОБА_1 на протязі 20 хв. у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, проте водій відмовився. Який саме огляд було запропоновано чи на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» чи у лікаря-нарколога інспектор поліції пригадати не зміг. Чи просив водій про проходження огляду у медичному закладі працівник поліції так пригадати не зміг, та зазначив, що коли водій відмовляється від проходження огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» інспектор поліції мав би запропонувати пройти огляд у медичному закладі. У зв`язку з відмовою водія пройти огляд на стан сп`яніння було запрошено двох свідків в присутності яких водієві знову було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак водій відмовився від проходження огляду будь-якого огляду. У зв`язку з відмовою водія від проходження огляду на стан сп`яніння на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. О котрій саме годині було зупинено автомобіль ОСОБА_1 , інспектор поліції пригадати не зміг, проте зазначив, що спілкування з ОСОБА_1 було на протязі 4 годин. Також інспектор поліції пояснив, що можливо після складання протоколу водій і погоджувався пройти огляд, проте, оскільки процедура оформлення адмінправопорушення була завершена, такі бажання водія були вже не важливі.

В присутності працівника поліції судом було переглянуто відеозапис з нагрудних камер поліцейських, і з приводу часу, який зазначений на відеозапису, інспектор поліції пояснив, що він не може стверджувати, що час, зазначений на відеозапису відповідає дійсності, оскільки налаштуваннями камер займається IT-відділ, а у інспекторів поліції відсутня можливість втручання в налаштування боді-камер.

В зв`язку з цим, Київським апеляційним судом до Управління патрульної поліції в м. Києві було зроблено запит з приводу правильності дати та часу, яка відображена на відеозапису, наявному в справі та можливості інспекторів поліції корегування дату та час в нагрудній камері.

З отриманого від Управління патрульної поліції в м. Києві листа від 08.05.2019 року №21218/41/11/14/02-2019 вбачається, що час, який відображено на відеозаписі з камери АА00487, який додано у якості доказу до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №441326 є вірним та співпадає з Київським часом. Також зазначено, що у інспекторів та поліцейських патрульної поліції, які заступають на зміну немає доступу до корегування часу та дати на портативному відеореєстраторі.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції було повторно переглянуто відеозапис із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських.

Так, з відеозапису №, на якому відсутній звук, вбачається, що о 23 год. 42 хв. перед автомобілем працівників поліції рухається автомобіль, який, ввімкнувши покажчик повороту, почав здійснювати маневр, проте був зупинений інспекторами поліції.

З наступного відео файлу №, на якому також відсутній звук, вбачається, що о 00 год. 59 хв. 11.02.2018 року біля автомобіля ОСОБА_1 знаходяться працівники поліції та ще два чоловіки. О 01 год. 02 хв. інспектор поліції надає чоловіку, який знаходився біля автомобіля ОСОБА_1 на підпис пояснення, в яких зазначено прізвище ОСОБА_3 та протокол про адміністративне правопорушення.

Відеофайл № розпочинається з того, що о 03 год. 44 хв. інспектор поліції пропонує водієві в присутності свідків, один з яких зафіксований на відео файлі № ще о 01 год. 02 хв., пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 повідомляє, що погоджується пройти огляд на стан сп`яніння, проте зазначає, що не довіряє даним свідкам, оскільки вони, на його думку, заздалегідь були викликані самими працівниками поліції.

Вказаний відеофайл підтверджує доводи як ОСОБА_1 , так і свідка ОСОБА_3 , в тій частині, що пропозиція працівника поліції про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння була вже ближче до 04 год. 11.02.2018 р., тобто набагато пізніше часу, вказаного у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Відтак, з переглянутого відео вбачається, що інспекторами поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, оскільки ОСОБА_1 було зупинено о 23 год. 40 хв. 10.02.2018 року, а огляд на стан сп`яніння працівники поліції пропонують пройти більше ніж через дві години з моменту встановлення підстав для його проходження, а саме о 03 год. 40 хв. 11.02.2018 року.

Більш того, даними відеозапису спростовуються викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо того, що ОСОБА_1 11.02.2018 року, о 02.50 год., керував автомобілем «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-т. Повітрофлотському, 52 у м. Києві, адже, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 23 год. 40 хв. 10.02.2018 року, та відповідно до моменту висловлення пропозиції щодо проходження огляду не керував транспортним засобом, а відтак, дані, які містяться в протоколі не узгоджуються з даними, які містяться на відеозапису.

При цьому до матеріалів справи не долучено пояснень свідка ОСОБА_3 , які він підписував в 01 год. 02 хв., та протоколу про адміністративне правопорушення, який, як вбачається з відео файлу № складався ще о 01 год. 02 хв. І крім того, до матеріалів справи долучено працівниками поліції пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зі змісту яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції було виконано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, суду надано не було, доводи правопорушника, щодо недотримання працівниками поліції визначеної процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, не спростовано, а тому слід вважати, що в такому випадку (через порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння) відсутнє порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, є обґрунтованими і доводи апеляційної скарги захисника щодо невірного зазначення в постанові суду імені ОСОБА_1 , а саме, замість вірного " ОСОБА_6 ", зазначено " ОСОБА_5 ".

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочато підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Кудій М.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.04.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал