Справа № 310/2207/19
3/310/702/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Полянчук Б.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2019 року стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП в якому зазначено, що він 18.03.2019 року о 15 годині 00 хвилин за адресою АДРЕСА_1 , влаштував сварку зі своєю матір`ю, ОСОБА_2 , висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, штовхав, чим вчинив насильство в сім`ї.

ОСОБА_1 визивався в суд 15.04.2019 року, 22.05.2019 року, 11.06.2019 року, але обов`язки по отриманню повісток не виконав і вони повернулися до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 слід взяти до уваги, що при складанні протоколу про адміністративні правопорушення від 19.03.2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Бердянському міськрайонному суді Запорізької області по вул. Консульській, 64, однак він достовірно знаючи про знаходження на розгляді в суді адміністративної справи в суд не з`явився та її розглядом не цікавився, а ухилився від отримання судових повісток. Враховуючи, що така поведінка ОСОБА_1 призвела до затягування розгляду справи і строки притягнення останнього до адміністративної відповідальності закінчуються, вважаю можливим розглянути справу у відсутності останнього.

З цього приводу Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 18.03.2019 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 18.03.2019 та письмовими поясненнями самого правопорушника від 18.03.2019 року, в яких він визнав факт насильства в сім`ї.

Дослідивши матеріали справи та беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173-2, 213, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп. стягнувши суму на р/р 8011, отримувач: Бердянське УК/Бердянськ/21081100, код ЄДРПОУ отримувача: 38042560, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО ГУДКСУ) 899998, призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп., стягнувши суму на р/р 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя