Справа № 344/177/19
Провадження № 33/4808/101/19
Категорія ст.140 ч.4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 26 грудня 2018 року о 19 год. 43 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Галицька, 145, як посадова особа КП «Муніципальна дорожня компанія» порушив правила, норми і стандарти утримання ділянки дороги на вул. Галицька, 145, а саме не ліквідував ямковість, що призвело до ДТП 26.12.2018 року о 19 год. 43 хв. та пошкодження транспортного засобу марки «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, чим порушив п.1.5 ПДР та ДСТУ 3587-97.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

При цьому ОСОБА_2 зазначає, що ділянка дороги, де відбулось ДТП перебуває на гарантійному терміні до 18.02.2019 року в зв'язку з проведенням її капітального ремонту. Підрядною організацією, яка відповідає за гарантійний термін дороги є ТзОВ «БК «ТрейдЗахідБуд», що підтверджується листом управління капітального будівництва виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 13.03.2018 року №79-12/24 з долученням інформаційної довідки на запит КП «Муніципальної дорожньої компанії» від 27.02.2018 року.

Таким чином, апелянт звертає увагу суду на те, що КП «Муніципальна дорожня компанія» не є тією організацією, яка б відповідала за ремонт дороги в гарантійний термін.

Вказує на те, що в п. 2.15 посадових обов'язках головного інженера зазначено, що головний інженер здійснює контроль та несе відповідальність за станом доріг та пішохідних зон міста, своєчасне вжиття заходів по ліквідації ямковості та інших факторів, що негативно впливають на безпеку дорожнього руху та безпечне пересування пішоходів, окрім ділянок доріг, що перебувають на гарантійному терміні експлуатації.

Ним неодноразово направлялись звернення до Управління капітального будівництва виконавчого комітету міської ради з вимогою вжити всіх необхідних дій щодо виконання робіт ТзОВ «БК «Трейд Захід Буд» по усуненню ямковості на ділянці по вул. Галицька,145.

Окрім того зазначає, що не мав можливості надати в суді першої інстанції докази по справі, оскільки йому не було відомо про час та місце судового засідання в даній справі.

Разом із апеляційної скаргою ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, як такий, що пропущений з поважних причин. При цьому зазначає, що про прийняте судом рішення йому стало відомо 15.02.2019 року при отриманні копії постанови суду поштовою кореспонденцією, що призвело до подачі ним апеляційної скарги поза встановленим законом строку.

Просить постанову суду скасувати та провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Відповідно до вимог ст.129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій України» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи і не мав можливості своєчасно дізнатись про постановлене судом рішення та оскаржити його у встановлені законом строки.

Вказує, що про рішення суду він довідався у день отримання поштовою кореспонденцією копії постанови суду 15.02.2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була підписана ОСОБА_2 та подана ним до суду 20.02.2019 року.

Приймаючи до уваги причини, за яких ОСОБА_2 пропустив строк апеляційного оскарження, те що апеляційну скаргу подано з незначним пропуском встановленого законом строку, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що судом першої інстанції він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, внаслідок чого було порушено його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановленост.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, що підтверджується його власним підписом про отримання судової повістки рекомендованим повідомленням 11.01.2019 року (а.п. 8).

Таким чином, суд першої інстанції, маючи дані про те, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку своєчасно повідомлений про розгляд справи і не подав клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовано на законних підставах розглянув справу за відсутності правопорушника.

Апеляційний суд також приймає до уваги, що зі змісту матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що на час його складання ОСОБА_2. повністю визнавав свою вину у вчиненні правопорушення та знав, що матеріали щодо його притягнення до адміністративної відповідальності будуть передані на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Вищевказані обставини свідчать по те, що ОСОБА_2 знав про те, що стосовно нього в провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходиться на розгляді справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 с.140 КупАП настає у випадку порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Виходячи із системного аналізу вказаної правової норми, посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм та стандартів при утриманні шляхів, зобов'язані утримувати їх в стані, що відповідає встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а при виникненні на ділянках дороги умов, які загрожують безпеці руху, зобов'язані прийняти заходи до своєчасної заборони чи обмеження руху, а також відновлення нормальних умов для руху.

Вирішення питання щодо наявності чи відсутності в діях посадової особи ознак адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.140 КупАП передбачає необхідність аналізу нормативно-правових актів, які регламентують діяльність в даній сфері суспільних відносин, а також безпосередніх функціональних обов'язків посадових осіб, до компетенції яких входить забезпечення цих правил, норм та стандартів.

Згідно з ч.3 ст.12 Закону України "Про дорожній рух" посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг та залізничних переїздів, інших споруд зобов'язані при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху, впроваджувати в повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, ремонту доріг, вулиць; позначати місця виконання робіт, де залишено на дорозі, вулиці машини і механізми, будівельні матеріали, тощо відповідними дорожніми знаками огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані-сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними та направляючими.

Аналогічні положення щодо вимог до осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг та залізничних переїздів, інших споруд містяться у Розділу ІІ Постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. №1998 (із змінами і доповненнями) "Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони", яким передбачено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані, зокрема, своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварій на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

У відповідності до ст.251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суд першої інстанції належним чином дослідив та обґрунтовано прийняв рішення про притягнення апелянта до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.140 КУпАП.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 294060 від 28.12.2018 року вбачається, що 26.12.2018 року о 19 год. 43 хв. на вул. Галицька, 145, м. Івано-Франківськ, посадова особа КП «Муніципальна дорожня компанія» порушила правила, норми, стандарти утримання ділянки дороги вул. Галицька, 145, а саме не ліквідував ямковість, що призвело до ДТП та пошкодження транспортного засобу «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, чим порушив п.1.5 ПДР та ДСТУ 3587-97, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.140 КУпАП.

Протокол складено уповноваженою на те особою інспектором відділу БДРЦПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Суходольським О.С. із заповненням всіх необхідних граф протоколу та у відповідності до Інструкції.

У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 по суті порушення пояснив, що ліквідація ямковості буде проводитись за настання сприятливих погодних умов, що свідчить про те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення він фактично визнавав свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що дійсно надав відповідні письмові пояснення, оскільки на той час помилково вважав, що саме він несе відповідальність за стан дороги, де відбулась дорожньо-транспортна пригода. Разом з тим, в подальшому ним було встановлено, що вказана дорога знаходиться на гарантійному ремонті і відповідальність за її стан несе відповідна будівельна компанія.

Згідно копії акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 27.12.2018 року вбачається, що обстеження ділянки вул. Галицька 145 м. Івано-Франківська було проведено о 11 год. 45 хв. В присутності лейтенанта поліції Сухомлинського О.С. та головного інженера КП «МДК» - ОСОБА_2 Під час обстеження було встановлено, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги покладено на КП «Муніципальну дорожню компанію», що знаходиться за адресою по вул. Максимовича, 13, в м. Івано-Франківську.

Згідно даного акту покриття проїзної частини мало вибоїну, дорожні знаки відповідали вимогам, дорожня розмітка в задовільному стані перебувала та потребувала поновленню. За результатами обстеження ділянку визнано такою, що наявна вибоїна була небезпечна для руху транспортних засобів та не відповідала вимогам п.3.1.1 ДСТУ 3587-97. Акт обстеження було підписано особами, які здійснювали дане обстеження, а це ОСОБА_2 та працівник поліції, жодних зауважень зі сторони апелянта в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі останнім не зазначено.

В схемі місця ДТП, долученої до матеріалів адміністративної справи, від 26.12.2018 року зазначені пошкодження транспортного засобу «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3

Також, до матеріалів справи долучено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 26.12.2018 року о 22 год. 10 хв. На вул. Галицька, 145, м. Івано-Франківськ, складений уповноваженою особою. Згідно даного акту, дана ділянка дороги належить Муніципальній КПНДК та містить велику вибоїну, яка загрожує безпеці дорожнього руху, огородження місця проведення дорожніх робіт не було, дорожні знаки були відсутні та в момент скоєння ДТП дорожні роботи не проводились, дорожня розмітка частково була стерта. За результатами обстеження ділянку дороги на вул. Галицька, 145, м. Івано-Франківськ було визнано небезпечною для руху транспортних засобів.

Окрім того, ОСОБА_2 долучив до апеляційної скарги копію своєї посадової інструкції головного інженера, затвердженої директором КП «Муніципальна дорожня компанія» Бурко В.М. від 12.07.2018 року, згідно якої саме на ОСОБА_2 покладено здійснення контролю та відповідальність за стан доріг та пішохідних зон міста, своєчасне вжиття заходів по ліквідації ямковості та інших факторів, що негативно впливають на безпеку дорожнього руху та безпечне пересування пішоходів, окрім ділянок доріг, що перебувають на гарантійному терміні експлуатації.

Таким чином, балансоутримувачем ділянки вулично-шляхової мережі вул. Галицька, 145, м. Івано-Франківська, де внаслідок аварійної обстановки, що виникла по причині неналежного утримання дорожнього покриття, зазнав механічних пошкоджень транспортний засіб «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, є КП «Муніципальна дорожня компанія», яка здійснює забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги.

Виходячи з аналізу нормативно-правових документів, які регламентують діяльність КП «Муніципальна дорожня компанія», а також враховуючи вимоги посадової інструкції головного інженера ОСОБА_2, вважаю, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КупАП.

Твердження апелянта ОСОБА_2, викладені ним в апеляційній скарзі, про те, що він не несе відповідальності за вказану ділянку дороги, яка перебуває на гарантійному терміні експлуатації, є необґрунтованим, оскільки апелянтом не надані матеріали, які свідчать що ділянка дороги по вул. Галицька в м. Івано-Франківську перебуває на гарантійному терміні експлуатації.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням МВК від 18.02.2014 року №83 підрядна організація ТзОВ «ТрейдЗахідБуд» повинна здійснити капітальний ремонт з розширення перехрестя вулиць Пасічна-Галицька-Тролейбусна в м. Івано-Франківську, з встановленням гарантійного терміну до 18 лютого 2019 року.

Разом з тим відсутні дані, які свідчать про те, що відповідною підрядною організацією здійснювався капітальний ремонт вул. Галицька,145 у м. Івано-Франківську з встановленням відповідного гарантійного терміну.

Окрім того, в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження доводи апелянта на предмет неодноразового інформування підрядної організації щодо необхідності проведення поточного ямкового ремонту та ліквідації глибоких вибоїн на вулиці Галицька, 145, м. Івано-Франківськ та щодо прийняття заходів щодо забезпечення належного утримання доріг, що перебувають на утриманні КП «Муніципальна дорожня компанія».

Відповідно до ч.4 ст.140 КУпАП об'єктивна сторона правопорушення полягає у недотриманні правил, норм і стандартів при утриманні доріг, невжиття заходів до своєчасної заборони чи обмеження руху при виникненні умов, що загрожують безпеці руху чи неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Суб'єктом цього правопорушення можуть бути посадові особи, до компетенції яких належить саме додержання правил, норм та стандартів при утриманні шляхів та безпосереднє вжиття заходів до своєчасної заборони чи обмеження руху при виникненні умов, що загрожують безпеці руху, а також заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2019 року ці обставини були належним чином досліджені місцевим судом, внаслідок чого прийнято законне рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КупАП.

За таких обставин, приходжу до висновку, що постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч.4 ст.140 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

Апеляційного суду О.П. Васильєв

Згідно з оригіналом.

Суддя: О.П. Васильєв