Справа № 214/1022/19
3/214/537/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2019 року ,суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2019 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 301677 від 30 січня 2019 року відносно ОСОБА_3, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 178 КУпАП. У вищевказаному протоколі зазначено, що 27.01.2019 року о 01-00 хв. гр. ОСОБА_3, в м. Кривому Розі, Саксаганському районі, по пр. 200 річчя Кривого Рогу, зявився в громадському місці у пяному вигляді з явними ознаками алкогольного спяніння, чим образив людську гідність і громадську мораль. БК АЕ-00048. До адміністративної відповідальності за ст..178 КУпАП притягається втретє протягом року.

ОСОБА_3, будучи своєчасно сповіщеним про місце і час судового розгляду справи, до суду не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надав. ОСОБА_3 був підданий приводу, однак Національною поліцією привід не виконано.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 не затримувався в порядку ст.ст. 260-263 КУпАП з метою забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи. При цьому, постанова судді Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу від 13.02.2019 року про його привід не виконана.

За таких обставин слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_3, який ухилившись від суду, не бажав особисто приймати участь в розгляді справи, враховуючи бездіяльність працівників Національної поліції, які не забезпечили явку ОСОБА_3 до суду, постанова суду про його привід не була виконана, а метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги передбачене ст. 173 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Так, в матеріалах справи, доказів крім письмових пояснень ОСОБА_3, рапорту, що подія мала місце, не має, приймаючи до уваги і те, що ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказані рішення ЄСПЛ, які згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обовязкові і для працівників Національної поліції, справа не містить відомостей стосовно субєкта адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 178 КУпАП, а саме: в справі відсутні будь-які документи, які б підтверджували те, що дійсно є такий громадянин як ОСОБА_3 Також в справі відсутні документи, які б підтверджували наявність місця реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_3

Як зазначено вище, ОСОБА_3 до суду не зявився, безпосередньо суду своїх пояснень не надав, в тому числі щодо даних про свою особу.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_3 є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч. ст. 173, п. 7 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст. 178 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко