33/804/747/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М.,

при секретарі судового засідання Параскєвіній Н.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 жовтня 2019 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в ККП «Маріупольтепломережа», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247КупАП, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

в с т а н о в и л а :

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 401722 від 21 липня 2019 року ОСОБА_1 05.07.2019 року о 21:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджав своїй бабусі перебуванню за місцем її мешкання, ображав її, чим скоїв домашнє насилля, психологічного та економічного характеру та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 401680 від 21 липня 2019 року, він же 21.07.2019 року о 17:30 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджав своїй бабусі перебуванню за місцем її мешкання, ображав її, чим скоїв домашнє насилля, психологічного та економічного характеру та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 жовтня 2019 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На зазначену постанову потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, винести нову постанову, якою притягти ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вважає, що судом при розгляді протоколів про адміністративне правопорушення не прийняті до уваги її прохання про допущення у якості її представника ОСОБА_3 її доньки та матері ОСОБА_1 А також, відхилене письмове клопотання голови правозахисної асоціації м. Маріуполя «Демократичні жінки за права жінок» про залучення ОСОБА_3 як громадського захисника.

Також, суддею проігноровано факт психологічного та фізичного насилля та економічного тиску та шантажу з боку ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відносно неї та її сина-інваліда ОСОБА_6

Посилається на те, що насильством в сім`ї з боку її онука ОСОБА_1 є той факт, що він ігнорує сплату житлово-комунальних послуг, споживаючи електрику і воду вдвічі більше, ніж вона з сином.

Вважає, що суд першої інстанції не прийняв вказане до уваги, а тому не були з`ясовані фактичні обставини справи, що мають суттєве значення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, вважаю що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводи апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_2 про те, що суддя не допустила у якості представника потерпілої її дочку ОСОБА_3 не приймаються судом апеляційної інстанції у зв`язку з тим, що згідно з вимогами ст.270 КУпАП, інтереси потерпілого може представляти адвокат чи інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто, чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні ОСОБА_3 , вона не є адвокатом чи фахівцем у галузі права, яка має право на надання правової допомоги, тому посилання потерпілої на цей факт в апеляційній скарзі є безпідставними.

Допитана у якості свідка донька потерпілої ОСОБА_2 ОСОБА_3 суду пояснила, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 її син, який мешкає разом з бабусею ОСОБА_2 та дядьком ОСОБА_6 , та зазначені особи є співвласниками квартири.

Мешкаючи в одній квартирі, ОСОБА_1 не сплачує свою долю за житлово-комунальні послуги, проживаючи в ній позбавив права на отримання субсидії, закриває двері вітальної кімнати, якою користується, на замок, чим перешкоджає іншим мешканцям користуватися нею та забрав холодильник до цієї кімнати, що унеможливило користування ним. Інший холодильник стоїть у кухні. Не бажає спілкуватися з ОСОБА_2 .

Вважає, що це свідчить про факт насильства у сім`ї.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до пояснень свідка ОСОБА_3 та не може погодитись з ними, оскільки вони свідчать про наявність конфлікту у сім`ї, а не про факт психологічного або іншого виду насильства.

Протиправні дії за статтею 173-2 КУпАП можуть мати характер фізичного, психологічного або економічного насильства. Фізичне насильство в сім`ї це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень. Психологічне насильство насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю. Економічне насильство умисне позбавлення одним членом сім`ї іншого члена сім`ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров`я.

Несплата послуг за житлово-комунальні послуги не може визнаватись економічним насильством у сім`ї, оскільки потерпіла ОСОБА_2 фінансово не залежна від ОСОБА_1 , отримує пенсію, тому його дії не можуть бути визнані способом економічного насилля.

Подані потерпілою ОСОБА_2 пояснення також не містять будь-яких конкретних відомостей, які свідчили б про факт вчинення ОСОБА_1 будь-якого насильства по відношенню до ОСОБА_2

В сім`ї Орлових склалася конфліктна ситуація, спори з приводу користування жилим приміщенням. Члени родини є співвласниками житла та сплати житлово-комунальних послуг. З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що в провадженні суду першої інстанції знаходиться цивільна справа про визначення порядку користування та розпорядження спільним майном.

Для визнання факту домашнього насильства необхідна наявність ознак: умисність в намірах досягнення бажаного результату, спричинення шкоду, порушення прав і свобод людини значна перевага сил того, хто чинить насильство.

З матеріалів справи, встановлених доказів, пояснень свідка ОСОБА_7 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зазначені ознаки не встановлені.

Конфліктна ситуація, що виникла в родині Орлових, повинна бути вирішена в інший спосіб. ОСОБА_4 - ОСОБА_5 намагається її вирішити в цивільно-правовому полі, шляхом звернення до суду з позовними вимогами.

Разом з тим, обраний спосіб не влаштовує ОСОБА_2

Можна признати, що члени родини розв`язують конфлікт, виходячи з принципу, хто краще розуміється на тому чи іншому питанні, а основним способом розв`язання спірних питань є принцип доведення вланої правоти за будь-яких умов і в будь-який спосіб, що у майбутньому стає сприятливим підгрунтям для виникнення насильницьких стосунків.

Допит свідків ОСОБА_6 , який є дядьком ОСОБА_1 та є безпосереднім учасником родинного конфлікта, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які не є свідками конфлікту та не знайомі зі ОСОБА_1 , вважаю недоречним.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та будь яких інших доказів щодо наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, слід визнати, що судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, які б були підставою для його скасування чи зміни не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 жовтня 2019 року у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду І.М. Свіягіна