ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/200/19 Головуючий І інстанції
Справа № 627/1384/18 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - ОСОБА_2

за участю секретаря - Ілюхіної К.А.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

прокурора - Гладун Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Краснокутського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

22 листопада 2018 року оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 550 стосовно ОСОБА_3 за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом № 550, ОСОБА_3, будучи депутатом Краснокутської районної ради поточного скликання VII, згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучі субєктом на якого поширюється дія цього Закону, та згідно абзацу 16 частини 1 статті 1 цього ж Закону субєктом декларування в порушенні вимог частини 1 статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно та без поважних причин, оприлюднив 05 квітня 2018 року на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції Е-декларацію, яка охоплює період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Постановою судді Краснокутського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 172-6 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Краснокутського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Пропущений строк на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що не мав можливості подати апеляційну скаргу, оскільки в період з 14 січня 2019 року по 18 січня 2019 року перебував на курсах підвищення кваліфікації у Центрі професійного розвитку працівників освіти КВНЗ «Харківська академія неперервної освіти», на підтвердження чого надавав копію направлення на зазначені курси.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційний суд приймає до уваги, що доводи клопотання про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що постанова судді містить суттєві протиріччя в частини визнання вини ОСОБА_3, що вплинуло на остаточне рішення, суддею не встановлено рівня суспільної шкоди від вчинення ним адміністративного правопорушення та не визначено шкідливих наслідків.

Вважає, оскільки відсутня суспільна шкода від адміністративного правопорушення та немає шкідливих наслідків, постанова судді стосовно нього підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, пояснення прокурора Гладун Д.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП суддя виходив з того, що факт вчинення правопорушення та вина ОСОБА_3 повністю доведена та підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 172-6 КУпАП відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлює, що суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Згідно з частино 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» , передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10 червня 2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб'єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Судовим розглядом встановлено, що постановою про скликання I сесії Краснокутської районної ради VII скликання № 65 від 11 листопада 2015 року ОСОБА_3 обрано депутатом Краснокутської районної ради Краснокутського району в Харківській області поточного VII скликання (а.с. 20-27).

Таким чином, ОСОБА_3 будучи депутатом місцевої ради, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом декларування та зобов'язаний, у визначений законом порядок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання органів місцевого самоврядування.

05 квітня 2018 року ОСОБА_3 в порушення встановленого законом терміну подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції місцевого самоврядування, тобто з порушенням вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Відповідно до пунктів 12,13 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення можуть додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

ОСОБА_3 своїм правом не скористався, надавати пояснення відмовився, скориставшись статтею 63 Конституції України, протокол підписав, жодних заперечень щодо порушень законодавства з боку оперуповноваженого ОСОБА_4 при складанні протоколу № 550, невідповідність внесених даних не заявляв.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 550 стосовно ОСОБА_3 складений в установленому законом порядку та відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 докази апеляційний суд визнає належними, допустимими, та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами статей 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі, що ОСОБА_3 не зміг увійти до особистого кабінету на офіційному сайті НАЗК з невідомих йому причин не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

При цьому апеляційний суд враховує, що система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу з 01 січня та закінчується 01 квітня, тобто у ОСОБА_3 було три місяці для подачі декларації.

Доводи апелянта щодо відсутності настання суспільної шкоди та шкідливих наслідків від вчиненого ним адміністративного правопорушення апеляційним судом не приймаються, оскільки склад адміністративних правопорушень, передбачених статтею 172-6 КУпАП, є формальним, та характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Інші доводи апеляційної скарги, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені.

Постанова судді Краснокутського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року якою застосовано до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції передбаченої частиною 1 статті 172-6 КУпАП що становить 850 грн., відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Краснокутського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 245, 277, 278, 280, 283, 294, 295, 296 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 пропущений строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Краснокутського районного суду Харківської області від 09 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2