1Справа № 335/1740/19 3/335/420/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Проценко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за протоколом №100, що надійшла з ГУ ДФС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, фізична особа підприємець, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

За результатами перевірки працівниками Головного управління ДФС у Запорізькій області ресторану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, буд. 31, в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1, встановлено, що вчинив правопорушення не проведення розрахункової операції на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій, не видача розрахункового документу встановленої форми на повну суму проведеної операції, не проведення розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості, чим порушив п.1, 2, 11 ст. 3 Закону України «ПРО застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР та вимог ст. 155-я ч.1 КУпАП.

За фактом правопорушення був складений протокол про адміністративне правопорушення №100 від 07.02.2019 року за ч. 1 ст. 155-1 КпАП України, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений.

В судові засідання ОСОБА_1 призначені на 27.02.2019 року та 13.03.2019 року не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наступного.

Стаття 7 КпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно з ч.1 ст. 155-1 КУпАП, порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг - тягне за собою накладення штрафу на осіб, які здійснюють розрахункові операції, від двох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, що підтверджена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення №100 від 07.02.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 155-1 КпАП; актом фактичної перевірки від 01.02.2019 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1

У відповідності зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Визначаючи міру адміністративної відповідальності, суд враховує особу порушника ОСОБА_1, його майновий стан, обставини, що пом'якшують відповідальність, обставин, що обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, зокрема його малозначність (вчинене правопорушення не завдало значних наслідків), а також те, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, а відтак вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1. звільнений від адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 22 КУпАП, тому підстав для стягнення суми судового збору, відповідно до Закону України „Про судовий збір суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 155-1, 283, 307 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, на підставі ст. 22 КпАП України винести йому усне зауваження, провадження по справі закрити у зв'язку з малозначністю адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: А.М. Проценко