ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/215/19
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, інспектор центру Маріупольський центр запобігання корупції, інвалідності не має, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як зазначено в постанові, 20.12.2018 року о 13 год. 33 хв. по вул. В. Довганюка в м. Бердянську навпроти будинку 103, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного спяніння (бліде обличчя, тремтіння рук), від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає дану постанову суду незаконною, необґрунтованою та такою, що повинна бути скасована. Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.12.2018р. вказано, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків. Водночас, на відео-фрагментах, які були переглянуті під час судового засідання, немає його відмови від проходження медичного огляду у присутності двох свідків. Як зазначив його захисник ОСОБА_3 у письмових запереченнях по справі, 20 грудня 2018 року він дійсно був зупинений працівниками патрульної поліції і вони запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння на місці зупинки. З цим він не погодився і сказав, що бажає пройти огляд у відповідному закладі охорони здоров'я - КЗ Бердянський ПНД. При цьому, він повідомив працівникам поліції, що автомобіль не його і просив почекати невеликий проміжок часу господаря автомобіля, якому подзвонив відразу після зупинки. Мотивував це він тим, що не хотів залишати автомобіль, який належить іншій особі без нагляду. Зазначене має підтверджуватися відеозаписом з нагрудних відеокамер поліцейських та це можуть підтвердити свідки, які підписали протокол - ОСОБА_4, та господар автомобіля ОСОБА_5, який приїхав на місце зупинки через півгодини після зупинки. Таким чином, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, що виключає можливість притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підтвердженням того, що він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння і не відмовлявся від проходження медогляду є те, що протягом години після складання відносно нього протоколу, він пройшов медогляд на стан сп'яніння у КЗ Бердянський ПНД. За результатами вказаного огляду, був складений висновок №1459 від 20.12.2018р., відповідно до якого, ОСОБА_2 тверезий. Варто зазначити, що вказаний висновок є доказом по справі, відповідно до ст.251 КУпАП і суддя, відповідно до ст.252 КУпАП, була зобов'язана його дослідити і дати йому оцінку, чого не зробила.

Працівники патрульної поліції, склавши протокол про адміністративне правопорушення за відсутності його відмови проходити медогляд на стан сп'яніння в медичному закладі, поїхавши з місця зупинки і, відповідно, не направивши його на медичний огляд до КЗ Бердянський ПНД, порушили зазначені вимоги Порядку. В суді першої інстанції він заявив наступні письмові клопотання: про виклик свідків; про витребування з КЗ Бердянський ПНД журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за грудень 2018 року; про витребування з Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області відеоматеріалів, знятих 20 грудня 2018 року у період часу з 13-30 до 14 - 30 години нагрудними камерами інспекторів поліції. Суддя, у порушення ч.2 ст.279 КУпАП, навіть не розглядала вищевказані клопотання про витребування доказів. В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

В судовому засіданні першої інстанції, ОСОБА_2, не визнав себе винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснив, що 20.12.2018 р. приблизно о 13 годині 30 хв. він рухався на автомобілі Toyota «Рrado», цей автомобіль йому не належить, коли його зупинили співробітники поліції вони запропонували пройти медичний огляд, на що він не відмовлявся, бо не міг залишити машину, просив викликати господаря машини.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), поясненнями свідків (а.с.2, 3), переглянутим у судовому засідання ДВД-диском із відео фіксацією вчиненого правопорушення.

З оглянутого в судовому засіданні ДВД-диска із відео фіксацією правопорушення, вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_2 проїхати на обстеження на стан наркотичного спяніння, на що він категорично відмовився та погодився на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП., відбувалось це в присутності двох свідків.

Що стосується його доводів, що він на протязі 2-х годин пройшов медогляд, яким не виявлено ознак спяніння і суд першої інстанції не взяв цей висновок до уваги, то, як вбачається з матеріалів справи, дійсно згідно висновку КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР від 20.12.2018 р. (а.с. 18) за заявою ОСОБА_2 20.12.2018 р. о 16-10 год. годин проведено огляд останнього на стан спяніння, за результатами огляду у гр. ОСОБА_2 ознак спяніння не виявлено.

Суд першої інстанції законно та обґрунтовано не прийняв до уваги цей висновок в якості доказу, оскільки, відповідно до п. 9 Розділу ІІ, п. 17 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законодавством порядку, і тому не має ніякого значення знаходився ОСОБА_2 в стані спяніння чи ні.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що працівниками патрульної поліції було дотримано всіх вимог, визначених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженого спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у звязку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_2 про те, що жодних доказів скоєння ним адміністративного правопорушення матеріали справи не містять, повністю спростовуються матеріалами справи, є непереконливими та нічим не підтверджуються.

Що стосується його доводів про те, що йому запропонували пройти медогляд без присутності свідків, то вони також є необгрунтовними, оскільки повністю спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.2,3), з яких вбачається, що ОСОБА_2 в присутності його та другого свідка на вимогу співробітників поліції пройти медичний огляд в медичному закладі для встановлення факту вживання наркотичних речовин категорично відмовився; відеозаписом з камери нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2, на місці зупинки, за вимогою працівників поліції пройти огляд в медичному закладі, відмовився виконати дану закону вимогу.

Щодо його доводів з приводу незадоволення клопотання про виклик свідків, то вони є також необгрунтовними, оскільки спростовуються матеріалами справи, а щодо того, що свідки та інспектор патрульної поліції до судового засідання не зявилися, але про дату, час та місце його проведення повідомлені у встановленому порядку і у матеріалах справи містяться відповідні поштові повідомлення щодо їх виклику і не викликають сумнівів.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, по-перше, що поважність причин відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду не підтверджена жодними доказами, а такі його твердження є надуманими та направлені на уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки ці порушення не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1

Дата документу Справа № 310/10937/18