Справа № 199/1556/19
ПОСТАНОВА

іменем України

20.03.2019 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, складеного працівником поліції - місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1, у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №134721 за ч.1 ст.130 КУпАП (далі - протокол), в тому, що він, «17.02.2019 року о 02:03 годині в районі будинку №147 по вул. Солончакова у м.Дніпрі (Амур-Нижньодніпровський район), керував автомобілем «ВАЗ» № НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України».

Вважають що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Вислухавши показання ОСОБА_1 та дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Суду показав, що він, 17.02.2019 року близько 01-00 години в районі будинку №147 по вул. Солончакова у м.Дніпро став учасником дорожньо-транспортної пригоди. А саме скоїв наїзд на дерево. Після вказаної пригоди, він через хвилювання побачив неподалік магазин, який працював цілодобово, де придбав алкогольні напої, а саме горілку та випив близько 300 гр. Далі, повернувшись на місце пригоди побачив працівників поліції, які вже почали оформлювати матеріали з приводу ДТП. Підійшовши до них він вказав, що був за кермом автомобіля «ВАЗ», і саме він скоїв наїзд на дерево, що потім, після ДТП вжив алкоголь. Після чого працівники поліції запропонували йому пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння на місці пригоди, на що він погодився, а після його проходження почали складати протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Його зауваження, що він автомобілем у стані алкогольного сп'яніння не керував, вжив алкоголь вже після скоєння ДТП, працівники поліції залишили поза увагою. Заперечує факт керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, а наполягає та вказує, що випив алкоголь через хвилювання з приводу ДТП, вже після неї і саме в цьому визнає себе винуватим.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, пояснення яких відібрані з грубим порушенням КУпАП, а саме: самі пояснення не містять відомостей про попередження свідків про кримінальну відповідальність; пояснення, відібрані у свідка ОСОБА_4, не містять відомостей щодо якого документу встановлено її особу, також, відсутні відомості щодо підпису працівника поліції, який затвердив би факт правильності пояснень свідка.

Також суд констатує факт, що відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, останні були запрошені лише для фіксування факту проходження ОСОБА_1 медичного огляду. Відомостей про те, що зазначені свідки бачили як останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або з явними його ознаками, матеріали справи не містять, у зв'язку з чим суд не може визнати вказані пояснення свідків як належними та допустимими доказами.

Крім цього суд звертає увагу на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 «17.02.2019 року о 02 год. 03 хв. керував автомобілем «ВАЗ» № НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння». При цьому відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3, його було запрошено співробітниками поліції для фіксування факту проходження ОСОБА_1 медичного огляду «17.02.2019 року близько 02-00 години», тобто слід розуміти, у той самий час, коли згідно протоколу він ще «керував автомобілем «ВАЗ».

Більш того, пояснення ОСОБА_1 щодо вживання ним алкоголю вже після ДТП, підтверджується змістом рапорту працівника поліції Малярова С.О., що після отримання «о 01 год. 43 хв. за адресою вул.Солончакова, 147, прибувши на місце виявили авто ВАЗ 21081 № НОМЕР_1, яке здійснило наїзд на дерево. Очевидці події повідомили, що водій вказаного авто втік, надали його опис. Через деякий час до авто підійшов чоловік, схожий за описом, ним виявився ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння».

Також, слід зазначити, що пояснення ОСОБА_1 в частині вживання алкоголю вже після скоєного ДТП, та що під час керування транспортним засобом він не знаходився в стані алкогольного сп'яніння, будь-якими доказами не спростовані. Поліцією він не був зупинений під час керування автомобілем, а свідки цього взагалі відсутні.

На вимогу надати відеозаписи з нагрудних відеореєстраторов працівників поліції, які 17.02.2019 року склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №134721 за ч.1 ст.130 КУпАП, судом отримана відповідь від Т.в.о. заступника начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Хорольского О.О., що надати відеозаписи немає можливості, відеозйомка не проводилась.

Крім того не може бути визнано як допустимий доказ роздруківка із результатами огляду проведеного з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», прилад «ARHK-0122», тест № 988 від 17.02.2018 року виходячи з наступного.

Згідно Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлено, що за наявності ознак алкогольного сп'яніння поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

На даний час в Україні є чинним Перелік технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, що затверджений Наказом МВС від 01.03.2010 р. № 33 та погоджений В.о. Головою Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики, Головою Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Заступником Міністра охорони здоров'я України. Відповідно до зазначеного переліку передбачено, що спеціальними технічними засобами для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння являються: газоаналізатор «AlcoQuant 6020»; газоаналізатор «Alcotest 6510»; газоаналізатор «Alcotest 6810»; газоаналізатор «Alcotest 7410 Plus com»; прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, «Алконт 01». З цього випливає, що спеціальний технічний засіб «Alcotest 6820» не було дозволено у встановленому Законом порядку, а тому слід вважати, що огляд проведений з використанням приладу, який не входить до зазначеного Переліку, являється незаконним, а сукупність доказів отриманих за його допомогою недопустимою.

Крім того, в матеріалах даної адміністративної справи відносно ОСОБА_1 відсутні документи, що підтверджують належний стан технічного засобу «Alcotest 6820» ARHK-0122, зокрема співробітниками поліції не було долучено його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За таких обставин, зробити висновок, що огляд водія на стан сп'яніння було проведено сертифікованим приладом, який відповідно до закону пройшов необхідну повірку, суд не може виходячи з сукупності наявних доказів у справі.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 «17.02.2019 року о 02 год. 03 хв. керував автомобілем «ВАЗ» № НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння». При цьому відповідно до роздруківки спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», прилад «ARHK-0122», тест № 988 від 17.02.2018 року, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння «17.02.2019 року о 02 год. 03 хв.», тобто у той самий час, коли згідно протоколу про адміністративне правопорушення він ще «керував автомобілем «ВАЗ».

Крім цього диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_1, вбачається, що він вжив алкогольні напої вже після дорожньо-транспортної пригоди, а не під час керування транспортним засобом, що також знайшло своє підтвердження за змістом рапорту працівника поліції Малярова С.О., що після отримання «о 01 год. 43 хв. за адресою вул.Солончакова, 147, прибувши на місце виявили авто ВАЗ 21081 № НОМЕР_1, яке здійснило наїзд на дерево. Очевидці події повідомили, що водій вказаного авто втік, надали його опис. Через деякий час до авто підійшов чоловік, схожий за описом, ним виявився ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння», що у свою чергу підтверджує пояснення ОСОБА_1 в частині вживанні ним алкоголю вже після дорожньо-транспортної пригоди та ставить під сумнів вірну кваліфікацію вчиненого ним адміністративного правопорушення, яка викладена у протоколі.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП), слід визначити, що він є кодексом, який містить норми матеріального права і одночасно з цим є процесуальним кодексом.

Разом з цим, КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки.

Тому суд, у випадку доведеності вини ОСОБА_1, не має права перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.130 на ч.4 ст.130 КУпАП та приймає вмотивовану постанову тільки в межах, викладених уповноваженою посадовою особою патрульної поліції у протоколі про адміністративне правопорушення саме за ч.1 ст.130 КУпАП.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов