Провадження № 3/263/4197/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Музики Олександра Миколайовича, за участю секретаря Налісної Ю.О., особи, відносно якої складений протокол про адміністратвине правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ,одруженого, маючого малолітню дитину, працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16 жовтня 2019 року о 02:36 год., рухаючись по вулиці Аеродромній поблизу будинку № 37 у Центральному районі місті Маріуполя, керував транспортним засобом марки «Opel Rekord», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд ОСОБА_1 проводився з використанням технічного засобу «Drager Alcotest 6820» АRСР6820, від проходження огляду на стан сп`яніння в Міському наркологічному диспансері м. Маріуполя відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив суду, що 16 жовтня 2019 року поїхав разом зі своєю подругою до кафе «Млечный путь», після чого вона попросила його підвезти її. Після того як ОСОБА_1 від`їхав від кафе його зупинила поліція, у звязку з тим, що він не вімкнув фари блинього світла. Працівники поліції не представили ОСОБА_1 докази на підтвердження повірки приладу «Драгер».

Клопотання про витребування доказів або відкладення розгляду справи для надання таких суду ОСОБА_1 не заявив.

Щодо доводів ОСОБА_1 про відсутність доказів повірки приладу «Драгер» суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Категорія «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» включена до Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою КМУ від 04 червня 2015 року № 374.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається», встановлений Наказом Міністерства мекономічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747, та становить 1 рік.

Таким чином, газоаналізатори «Drager Alcotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки з інтервалом не менше 1 року, та повірки після ремонту.

З роздрукованого результату приладу «Drager Alcotest 6820», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 23 листопада 2018 року, а ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 16 жовтня 2019 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування указаного приладу.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 224467 від 16 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результати огляду на стан сп`яніння позитивний 0,30 %, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеоматеріалом, рапортом.

Аргументи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими судом доказами, тому відхиляються.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 38, 130, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Повний текст постанови виготовлений 02 грудня 2019 року.

ОСОБА_4 О.М. Музика