Житомирський апеляційний суд
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Відповідно до постанови, 01.08.2019 року о 02 год. 35 хв. ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Замковій, 2, керував транспортним засобом Volkswagen Passat B5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

На постанову суду адвокатом Цюпик О.В., в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , а судове рішення він отримав поштою лише 09.10.19 року, що є порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Судову повістку на 24.09.19 року ОСОБА_1 не отримував, а на 2-х повідомленнях про отримання ним повістки містяться різні підписи.

Також, зазначає, що ОСОБА_1 працівники поліції не роз`яснили право на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

На її думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з`ясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними, оскільки розгляд справи проводився у відсутність ОСОБА_1 , копію постанови він отримав лише 09.10.2019 року, а тому строк на оскарження підлягає поновленню.

Разом з тим, вважаю, що суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або у закладах охорони здоров`я.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, від якого останній відмовився.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали всі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю, порушення мови, почервоніння обличчя) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував автомобілем.

Однак, як засвідчують ці ж матеріали, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків та у закладі охорони здоров`я) відмовився.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Так, в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 підтвердив, що 01.08.2019 року о 02 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився пройти огляд на місці та в медичному закладі.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції досліджувався відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який також підтверджує зазначені обставини, а саме те, що водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, йому було неодноразово запропоновано пройти огляд на місці або проїхати у медичний заклад, від чого він відмовився, також йому було роз`яснено його права.

Суд апеляційної інстанції, також не вбачає підстав для скасування постанови суду з підстав істотного порушення прав ОСОБА_1 при розгляді справи у його відсутність, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та повідомлено його про час та місце розгляду справи Богунським районним судом м. Житомира.

Судом першої інстанції, належним чином було повідомлено ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду, які повернулися до суду з поштовою відміткою про вручення особисто ОСОБА_1 (судової повістки на 15.08.19 року та 24.09.19 року). (а.с. 10, 13)

Як вбачається з матеріалів суд сприяв ОСОБА_1 в реалізації права на захист, оскільки відкладав розгляд справи та надавав час для ознайомлення зі справою (15.08.19 року), однак ОСОБА_1 упродовж часу більше ніж один місяць такою можливістю не скористався.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не знаходить.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Цюпик О.В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Цюпик О.В. залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 24 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук