пр. № 3/759/7238/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

02.09.2019 року о 05:00 годин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. В.Стуса, в районі будинку 35/37-г в місті Києві, керував транспортним засобом «Honda Dio», державний номер VIN НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із знаходженням на лікарняному. Разом з цим, доказів на підтвердження зазначених обставин до суду не надав. Крім цього розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі за його клопотанням, та на думку судді такі дії направлені на необґрунтоване затягування встановлених законом строків розгляду справи. Таким чином, з урахуванням не надання до суду доказів поважності причин відсутності ОСОБА_1 в судових засіданнях 17.10.2019 року, 12.11.2019 року та 26.11.2019 року, враховуючи положення ст. 268 КУпАП щодо необов`язкової участі у справі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, суддя вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Суддя, дослідивши докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 325213 від 02.09.2019 року, в якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 , а також зазначено, що у ОСОБА_1 нічого не вилучалось, в тому числі і посвідчення водія; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 02.09.2019 року, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та яких останній зобов`язався не керувати транспортним засобом, що свідчить про те, що останній самоусунувся від керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України та відповідно подія і склад адміністративного правопорушення, його доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 нічого не вилучалось, в тому числі і посвідчення водія. Постановою судді від 12.09.2019 року адміністративний протокол було повернуто до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції для належного оформлення, а саме надання відомостей, чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія. Зазначені недоліки усунуті не були та адміністративний протокол було повернуто на адресу суду, для розгляду по суті. 12.11.2019 року судом було зроблено запит до Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві про надання відомостей, чи отримував ОСОБА_1 посвідчення водія, та зазначено про необхідність надання таких відомостей в строк до 25.11.2019 року, однак на час розгляду справи відповіді на запит до суду надано не було.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами суд також керується роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якими позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а саме те, що ОСОБА_1 є особою молодого віку, не працює, у зв`язку з чим до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 8, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 252, 266, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя С.В. Степанова