ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 662/1911/19 Головуючий в 1 інстанції: Тимченко О.В.
Номер провадження: 33/819/525/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Майданік В.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області Первака С.В. на постанову судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та провадження по справі закрито.

Звільняючи ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та закриваючи відносно неї провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а також з того, що досліджені у судовому засіданні докази справи, виключають винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, керівник Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області Первак С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті. Зокрема, зазначив, що суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП необґрунтовано прийшов до висновку про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Вказав, що суд не надав належної оцінки сукупності доказів, яка повинна ґрунтуватись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи. Також зазначив, що судом не спростовано доводи, викладені у протоколі та підтримані прокурором, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом апеляційної інстанції і підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.

Згідно ч.1 ст. 287 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.1 ст. 287 та ч.5 ст.7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст.2 Закону України "Про прокуратуру", відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст.26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Отже, згідно змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та провадження по справі закрито, заходів примусового характеру, пов`язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до ОСОБА_1 не застосовано. Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч.5 ст.7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч.1 ст.287 КУпАП та ч.2 ст.294 КУпАП.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 року у справі №2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст.7, ст.250, ч.1 ст.287 та ч.2 ст.294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі "Щокін проти України" визначено концепцію якості закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу "якості закону". В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Окрім того, ч.2 ст.294 КУпАП, яка є спеціальною нормою відносно ч.1 ст.250 КУпАП, дано перелік осіб, наділених правом на апеляційне оскарження, а саме частиною другою цієї норми передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік суб`єктів апеляційного оскарження є вичерпний. Прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із зазначеного переліку суб`єктів апеляційного оскарження Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року шляхом внесення змін у ч.2 ст.294 КУпАП.

Таким чином, виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження та її прийняття до розгляду не відповідало б ані діючим нормам національного законодавства, ані правовій позиції, викладеній в вищезазначеному рішенні Європейського суду з прав людини, яке відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, апеляційну скаргу подано особою, яка не входить до кола суб`єктів оскарження постанов суду першої інстанції, а тому така апеляційна скарга підлягає поверненню.

Отже, апеляційна скарга подана особою, яка не має на це права, що є підставою для її повернення.

Керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області Первака С.В. на постанову судді Новотроїцького районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Майданік