П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2019 Справа №607/27190/19
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., за участі адвоката Рукавця Олександра Володимировича, розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , жителя АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2019 року уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 312486 (далі Протокол) у якому зафіксовано, що ОСОБА_2 13 листопада 2019 року, в 08 год. 40 хв., керував транспортним засобом «Skoda Oktavia», р.н. НОМЕР_1 (далі Автомобіль) вулицею Курбаса, 9 у м. Тернополі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alkotest 6810» ARBF-0522 (повірка дійсна до 28 червня 2020 року) та огляду в медичному закладі КНП ТОМЦСНЗ ТО водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП; свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив. Насамперед зазначив, що у паспорті громадянина України його прізвище зазначено як ОСОБА_3 , однак посвідчення водія, внаслідок помилки, видано на прізвище ОСОБА_4 . Щодо суті інкримінованого правопорушення зазначив, що за обставин, викладених у Протоколі Автомобілем він не керував. Спробував завести двигун , але не зміг.

Таку позицію ОСОБА_1 підтримав і його захисник адвокат Рукавець О.В.

Заслухавши пояснення, оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім Протоколу, у матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 КУпАП, із документів, котрі відповідно до статті 251 КУпАП можуть містити будь-які фактичні дані щодо події та можуть вважатись доказами у справі, наявні виключно: пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 13 листопада 2019 року; розписка ОСОБА_7 від 13 листопада 2019 року; електронний рапорт працівника Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільської області; рапорт поліцейського роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області від 13 листопада 2019 року.

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів ОСОБА_1 та його захисника про те, що за обставин, описаних у Протоколі, Автомобілем він не керував, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У абзацах 3 та 4 пункту 27 постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 2 Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У адміністративних матеріалах відсутні докази того, що Автомобіль, здійснював рух за описаних у Протоколі обставин, а ОСОБА_1 виконував функції його водія.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 13 листопада 2019 року, вбачається, що вони бачили факт керування ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 Автомобілем за обставин, описаних у Протоколі.

Однак, будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_5 суду показав, що був свідком того, як ОСОБА_1 вийшов з магазину з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Сів у Автомобіль і намагався запустити двинун, однак не зміг цього зробити. Автомобіль під його керуванням не рухався. Після цього він забрав у нього ключі від замка запалювання та викликав поліцейських. На запитання суду, чому працівникам поліції пояснив, що бачив як ОСОБА_1 керував Автомобілем, відповів , що давав такі самі пояснення .

Суд вважає, що такі покази ОСОБА_5 домінують над тими, котрі він надав працівникам поліції з огляду на те, що вони надані безпосередньо суду .

Не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 Автомобілем за обставин, описаних у Протоколі і на відеозаписах з нагрудних відеокамер працівників поліції. Відеофіксація розпочинається з моменту, коли працівник поліції веде бесіду з останнім при тому як автомобіль перебуває у нерухомому стані з вимкнутим двигуном.

Щодо електронного рапорту то його суд вважає неналежним доказом у доведені обставини, щодо керування ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 Автомобілем, адже відомості до нього внесені зі слів третіх осіб.

Надавши оцінку рапорту поліцейського роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області, суддя до уваги його не бере, адже у ньому відсутні посилання на те, що суб`єкт його складення бачив як Автомобіль рухався під керуванням ОСОБА_1 .

Не міститься таких відомостей і у розписці ОСОБА_7 від 13 листопада 2019 року.

Отож, на підтвердження обставин, викладених у Протоколі, щодо керування ОСОБА_1 Автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння наявний єдиний доказ письмові пояснення ОСОБА_6 від 13 листопада 2019 року, котрі суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються показами іншого свідка ОСОБА_5 , наданими суду, поясненнями ОСОБА_1 та не підтверджені жодним іншим доказом.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю належного доказового забезпечення, у суду виникає об`єктивний сумнів у відповідності факту виконання ОСОБА_1 функцій водія Автомобіля, фактичним обставинам справи, котрі, згідно статті 62 Конституції України, тлумачаться на його користь.

На підставі викладеного суддя вважає, що ОСОБА_1 не виконував функцій водія Автомобіля за обставин, описаних у Протоколі, а отже у його діях відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись частиною 1 ст. 130, статтями 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка