Провадження № 33/824/4450/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 22 вересня 2019 року о 20 годині 35 хвилин керувала автомобілем «Skoda Fabia Classic», номерний знак НОМЕР_1 , та рухалася по вул. Ген.Наумова, 23-В в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у закладі охорони здоров`я) ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказала, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які вказівки на те, що вона рухалася на відповідному транспортному засобі та відмовилась на місці зупинки від проходження огляду з використанням спеціальних засобів, у закладі охорони здоров`я. На її переконання, у зв`язку з численними порушеннями процедури працівниками поліції, вона правомірно відмовилася від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт звертає увагу, що у судове засідання інспектор роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 , свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися та відповідно не були допитані у якості свідків, не надавали будь-яких пояснень, а також не засвідчували справжність своїх підписів та відповідність обставинам справи змісту протоколу та доданих до нього документів. При цьому, апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції було безпідставно відхилено клопотання від 15 жовтня 2019 року про виклик свідка ОСОБА_5 , яку належним чином суд першої інстанції не повідомив про час та місце слухання справи. Таким чином, судом першої інстанції було неповно, не всебічно та не об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції були грубо порушені вимоги ст.ст. 251, 252 КУпАП, безпідставно залишено без уваги передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфікуючу ознаку - «особа, яка керує транспортним засобом» та неправильно здійснено кваліфікацію проступку. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 259392 від 22 вересня та додатки до нього складені з порушенням п.п. 5, 6, 7, 8 Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, всупереч ст. 266 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 котра підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задоволити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДРУкраїни ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 259392 від 22 вересня 2019 року, згідно якого, 22 вересня 2019 року о 20 годині 35 хвилин ОСОБА_1 керувала автомобілем «Skoda Fabia Classic», номерний знак НОМЕР_1 , та рухалася по вул. Ген. Наумова, 23-В в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у закладі охорони здоров`я) ОСОБА_1 відмовилася у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 22 вересня 2019 року, котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- розпискою ОСОБА_7 від 22 вересня 2019 року, згідно якою, останній зобов`язується відкерувати транспортний засіб «Skoda Fabia Classic», номерний знак НОМЕР_1 на місце стоянки за адресою: м. Київ, вул. Генерала Наумова, 23а, тому що водій ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 з якого вбачається, відмова останньої від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, а також зібрані у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги останньої про те, що судом першої інстанції були грубо порушені вимоги ст.ст. 251, 252 КУпАП - є безпідставними.

Посилання ОСОБА_1 на те, що жодними доказами у справі не встановлено, що вона здійснювала керування транспортним засобом «Skoda Fabia Classic», номерний знак НОМЕР_1 , є також безпідставними.

Так, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 22 вересня 2019 року встановлено, що 22 вересня 2019 року о 20 годині 35 хвилин вони поверталися із села до дому на автомобілі «Subaru Forester» НОМЕР_2 та коли під`їхали до свого будинку по вул. Генерала Наумова, 23в їм назустріч виїхала і перегородила дорогу «Skoda Fabia Classic», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм автомобіля «Skoda Fabia Classic», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ОСОБА_3 відчув від останньої різкий запах алкоголю, а ОСОБА_4 звернула увагу на повільну реакцію ОСОБА_1 та неконтрольовані рухи останньої, після чого свідки викликали поліцію. В подальшому, ОСОБА_1 в їх присутності відмовилася від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вказане, на переконання апеляційного суду, повністю підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Skoda Fabia Classic», номерний знак НОМЕР_1 та спростовує твердження останньої про відсутність доказів у справі про те, що вона не здійснювала керування вказаним транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у судове засідання суду першої інстанції інспектор роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 , свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися та відповідно не були допитані у якості свідків, не надавали будь-яких пояснень, а також не засвідчували справжність своїх підписів та відповідність обставинам справи змісту протоколу та доданих до нього документів, а тому судом першої інстанції було неповно, не всебічно та не об`єктивно з`ясовано всі обставини справи - є обґрунтованими.

Проте, як видно з матеріалів справи суд першої інстанції два рази викликав вказаних свідків та поліцейського в судове засідання, але вони не з`явилися.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 на неодноразові запитання головуючого чи є в неї клопотання, вона клопотань не заявляла, зокрема і про виклик свідків.

На переконання апеляційного суду, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції діяли у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та вимог КУпАП.

З відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 чітко вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» та медичного огляду в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків.

Будь-яких порушень вимог закону, працівниками поліції, на переконання апеляційного суду, допущено не було, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення Інструкції та вимог ст. 266 КУПАП не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, нею не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП та наклав його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш того, санкція вказаного закону є безальтернативною.

За таких обставин, постанова Святошинського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року, стосовно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2019 року, стосовно неї - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай