Дата документу Справа № 334/5609/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/5609/19 Головуючий в 1 інст. Гнатюк О.М.
Провадження №33/807/624/19 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника - адвоката Бузинської Д.М. в режимі відеоконференції з Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг, розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, 25 липня 2019 року о 00 годині 40 хвилин ОСОБА_1 в м. Запоріжжя по вул. Рельєфна, 2а, керував транспортним засобом ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, який був встановлений у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат тесту № 640 - 1,89 проміле , чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху (далі - ПДР України). Від керування транспортного засобу відсторонений, автомобіль припарковано без порушень ПДР.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що при винесені постанови судом першої інстанції не вірно були застосовані норми процесуального та матеріального права. Так, клопотання про судове засідання в режимі відеоконференції було задоволено, однак суд на зв`язок не вийшов. Вказує, що спецприлад "Drager" показував 23 градуси, що не відповідає дійсності, чек драгеру він не підписував, чим виразив свою незгоду з результатом тесту, однак працівники поліції в лікарню не направили. Крім того, пояснення свідків написані працівником поліції, але свідків на місці складення протоколу він не бачив, розгляд справи відбувався без присутності свідків, інспекторів поліції, які складали протокол, тому вважає, що суд позбавив його можливості витребувати докази, надавати докази на підтвердження своєї невинуватості та реалізовувати інші законні права. Також, звертає увагу, що відсутнє направлення водія на медичний. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника-адвоката Бузинську Д.М. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 237178 від 25 липня 2019 року (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5), показником тесту на виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою алкотестеру «Драгер», який вказав на позитивні результати тесту стосовно ОСОБА_1 - 1,89 проміле, що засвідчує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 25.07.2019 року, які були присутні під час проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 7,8), рапортом поліцейського від 25.07.2019 року, диском з відеозаписом подій.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта, що він був не згоден з результатом тесту Драгер, йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, свідків він не бачив, а працівник поліції не повідомив ознак сп`яніння безпідставні та спростовуються письмовими показами свідків і відеозаписом події.

Так, судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до відеозапису, поліцейський чітко зазначає ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 і пропонує пройти огляд на місці, на що останній погоджується. Після чого, в присутності двох свідків ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного пристрою, і поліцейський повідомляє присутнім ОСОБА_1 та свідкам показники тесту, що становлять 1,89 проміле. Після чого, за результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager» було зроблено роздруківку та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Оглянутий відеозапис засвідчує погодження ОСОБА_1 з результатами тесту, розписавшись у документах, будь-яких зауважень, непорозумінь не висловлював (а.с. 4). Крім того, працівником поліції було запропоновано проїхати до медичного закладу, на що ОСОБА_1 відмовився.

Факт вживання алкоголю ОСОБА_1 також підтвердив і при апеляційному розгляді, зазначивши, що у нього цукровий діабет, разом з тим вранці того дня вживав алкогольний напій «коньяк», почувався нормально.

Після здійсненого перегляду відеоматеріалу під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 зазначив про відсутність у нього зауважень щодо переглянутого відео.

Отже, на переконання апеляційного суду, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніннябув проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Посилання в апеляційній скарзі, що розгляд справи відбувся без присутності свідків та працівників поліції, чим були порушені його права безпідставні, оскільки судом здійснювалися заходи щодо виклику свідків у судове засідання, однак останні так і не з`явилися до суду, що з урахуванням достатності інших переконливих доказів, не завадило суду прийти до аргументованого висновку.

Під час апеляційного перегляду після перегляду відеоматеріалу ОСОБА_1 та його представник відмовилися від клопотання про виклик свідків.

Щодо виклику працівників поліції, то ОСОБА_1 відповідного клопотання як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді не заявляв, а посилання на те, що суд не вийшов на зв`язок у режимі відеоконференції з іншим судом не є порушенням прав ОСОБА_1

Твердження ОСОБА_1 щодо відсутності направлення водія на медичний огляд спростовуються відповідним направленням, що наявне у матеріалах справи (а.с. 6).

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник