Справа № 264/6784/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, з участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., прокурора Дженчако І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, молодшого інспектора групи охорони Маріупольського виправного центру № 138, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 172-6 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 817 від 29 листопада 2018 року ОСОБА_2 відповідно до Інформації з Єдиного державного реєстру декларацій, гр. подавав щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 та 2017 роки. У зазначених деклараціях він вказував посаду та місце роботи, а саме за 2016 рік заступник чергового помічника начальника установи - начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки Державної установи «Маріупольський виправний центр №138» (далі МВЦ №138) та за 2017 рік молодший інспектор групи охорони МВЦ №138.

Згідно наказу МВЦ №138 від 28.01.2013 року №6 о/с ОСОБА_2 з 28.01.2013 був призначений на посаду заступник чергового помічника начальника установи-начальник чергової зміни відділу нагляду і безпеки МВЦ №138.

Згідно наказу МВЦ №138 від 27.12.2017 року №133/ОС-1 ОСОБА_2 з 29.12.2017 був призначений на посаду молодшого інспектора групи охорони МВЦ №138.

Відповідно до «д» п. 1 ч. 1 ст. з Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту. Державного бюро розслідувань. Національного антикорупційного бюро України.

Згідно вищезазначеного ОСОБА_2 є субєктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

У ході здійснення перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства України встановлено, що гр. ОСОБА_2, займаючи посаду заступника чергового помічника начальника установи- начальника чергової зміни МВЦ №138, 28.03.2017 придбав квартиру 46,6 (кв.м), м. Маріуполь, Донецької області вартістю 85 000 (вісімдесят пять тисяч гривень) та не повідомив про суттєві зміни в майновому стані Національне агентство з питань запобігання корупції у 10-ти денний строк, а зробив це лише

16.05.2017 року о 09:05, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті З цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно вищезазначеного ОСОБА_2 є субєктом декларування та зобовязаний щорічно до 1 квітня подавати декларацію за минулий рік.

Відповідно будучи особою рядового складу органів державної кримінально-виконавчої служби, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб- сайті Національного агентства.

Відповідно до рішення Національного агентства від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088 (зі змінами від 18.08.2016 року), повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, для службових осіб, які станом на 01.09.2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, розпочинається з 01.09.2016 року. Для всіх інших субєктів декларування період подачі декларацій (повідомлень) розпочинається з 01.01.2017 року.

Згідно вищезазначеного ОСОБА_2 з 01.01.2017 року повинний повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на початок звітного року, в даному випадку, 01.01.2017 року 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.

Порядок інформування Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства № З від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089). Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Відповідно до пункту 6 Розділу II зазначеного Порядку, субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог Л форми. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подаються виключно в електронній формі, їх паперова копія не подається. Електронна форма для подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування затверджена рішенням Національного агентства № З від 10.06.2016.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 812 набув у власність 28.03.2017 року придбав квартиру 46,6 (кв.м) АДРЕСА_1 вартістю 85000 (вісімдесят пять тисяч) гривень.

Відповідно до наданого пояснення та договору купівлі продажі ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_2, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №812 від 28.03.2017 придбав квартиру вартістю 85 000 (вісімдесят пять тисяч) гривень, що становить 53 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року та перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року (80,000 гривень).

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного Кодексу України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно в п. 8 договору купівлі - продажу нерухомого майна №812 від 28.03.2017 року право власності на нерухоме майно переходить до Покупця з моменту підписання Сторонами вказаного договору. Вказаний договір купівлі - продажу нерухомого майна № 812 підписаний Сторонами 28.03.2017 року.

Тобто, упродовж періоду часу з 00:00 год. 28.03.2017 по 23:59 год 07.04.2017 у ОСОБА_2 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Проте згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 несвоєчасно повідомив НАЗК про суттєві змін в майновому стані, а саме 16.05.2017 року о 09 год. 05 хв.

Таким чином, старший прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника чергового помічника начальника установи-начальника чергової зміни відділу нагляду і безпеки МВЦ №138 будучи субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, згідно пп. «д» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» в порушення встановленого законом десятиденного строку, передбаченого ч. 2 ст. 52 Закону, без поважних причин, несвоєчасно, на 49-й день, а саме 16.05.2017 року о 09 годині 05 хвилин повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме придбання квартири, вартість якої становить 85000 (вісімдесят пять тисяч) гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Ухвалою суду від 27.02.2019 року строк розгляду адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.2 КУпАП зупинено у звязку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився у звязку із перебуванням у плановій відпустці з 17 березня до 02 травня 2019 року. Між тим, його заява про відкладення розгляду справи свідчить про його обізнаність про час та місце розгляду справи і дає суду підстави розглянути справу в його відсутність.

Правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, є правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Суб'єктивна сторона правопорушень, пов'язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, мають бути докази того, що ОСОБА_2 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В матеріалах справи міститься запит на імя начальника ДУ «Маріупольський виправний центр № 138» зі змісту якого вбачається, що управлінням захисту економіки в Донецькій області ДЗЕ Національної поліції України проводиться перевірка дотримання вимог антикорупційного законодавства України посадовими особами ДУ «Маріупольський виправний центр № 138», зокрема стосовно ОСОБА_2

Між тим, з матеріалів провадження не вбачається, ким саме проводилась перевірка стосовно ОСОБА_2, чи відбирались в нього пояснення, яким чином збирались докази, натомість протокол про адміністративне правопорушення складений оперуповноваженим Управління захисту економіки в Донецькій області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_3

При цьому, в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Управління та інше.

За ст. 172-4 172-9 КУпАП, проведеним аналізом законів України «Про запобігання корупції», «Про Національну поліцію», «Про прокуратуру», «Про Службу безпеки України»; «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» не виявлено у органів Національної поліції, органів прокуратури, органів СБУ, повноважень та механізмів для проведення контролю щодо своєчасності подання повідомлень про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування.

Слід зазначити, що згідно Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 № 81 покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

З рішення НАЗК №1375 від 08.12.2017 року вбачається, що Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику (частина 1 статті 4 Закону України "Про запобігання корупції").

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 11 Закону України "Про запобігання корупції", до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 48 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих субєктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Зважаючи на зазначені положення законодавства, перевірка електронних декларацій є виключною компетенцією Національного агентства з питань запобігання корупції, яке виступає єдиним субєктом, що здійснює таку перевірку, не наділяючи таким правом інші державні органи. З цією метою Національне агентство наділено відповідними повноваженнями, а саме: правом визначати порядок такої перевірки, отримувати необхідну інформацію, проводити моніторинг способу життя декларантів тощо.

Механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України "Про запобігання корупції", визначається Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим рішення Національного агентства від 10 лютого 2017 року № 56 (далі - Порядок).

Згідно п.1 розділу II Порядку «Відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю:

1)щодо своєчасності подання;

2)щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Департамент УЗЕ Національної поліції України не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці УЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 255 КУпАП передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 172-4 - 172-9. Статтею 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, Закон України «Про запобігання корупції», який є основним спеціальним Законом у сфері боротьби з корупцією, тільки Національне агентство наділив правом здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (стаття 11 Закону).

Статтею 49 цього Закону встановлено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб'єкта про факт неподання декларації, і суб'єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об'єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб'єктом декларування.

Тобто, всі обов'язкові дії по проведенню контролю та перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності. А органи Національної поліції позбавлені контролюючої функції.

Такий висновок узгоджується з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.04.2018 року за касаційною скаргою на рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 року у справі за позовом громадянина до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії (справа № 814/886/17), де Суд зазначив, що НАЗК здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону №1700-У11. Здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції НАЗК.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Тобто, одним із завдань Вищої ради правосуддя є забезпечення додержання в діяльності суддів норм Конституції і законів України. Досліджуючи питання забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя ВРП в своєму рішенні від 17 липня 2018 року (справа № 2297/0/15-18) зауважила, що «…за змістом функціональних обов'язків поліція належить до правоохоронних, а не контролюючих органів, її працівники здійснюють виключно оперативно-розшукові заходи. Вжиття превентивних поліцейських заходів урегульовано статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію», при цьому проведення перевірок дотримання вимог антикорупційного законодавства цим Законом до таких заходів не віднесено.

Натомість в Україні діє ціла низка нормативно-правових актів у сфері запобігання та протидії корупції, а також контролю за надходженням коштів до державного бюджету та їх використання, які визначають як перелік суб'єктів контролю, так і їх повноваження щодо здійснення відповідних функцій. Зокрема, вжиття заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, контроль і перевірка декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно зі статтею 11 Закону України «Про запобігання корупції» покладено на Національне агентство з питань запобігання корупції».

З огляду на викладене, на підставі аналізу вище зазначених нормативних актів, суд приходить до висновку про те, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, в зв'язку з чим провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,- суд

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва