Справа № 755/1485/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надішли з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №171283 від 19.03.2019 року, ОСОБА_1 19 січня 2019 року о 21 год. 35 хв. керував транспортним засобом «Mazda CX-7» д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Є.Сверстюка та проспекту Соборності в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 0,67 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9-а ПДР України.

У судові засідання, які були призначені на 11.02.2019 року, 14.03.2019 року особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП не з'явився.

Разом з тим, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність, виходячи з наступних підстав.

Так, під час судового розгляду кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконанні або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об'єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Крім того, згідно із вимогами ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протокол про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп'яніння із застосуванням приладу «Драгер Alcotest 6820», результат огляду 0,67 проміле.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок), визначено процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Зокрема, відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції і Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Під час перевірки вимог ст. 266 КУпАП, суддею були досліджені письмові докази у справі та встановлено, що в згідно письмових пояснень ОСОБА_1, вказаних у протоколі серії БД №171283 від 19.01.2019 року, останній вважає, що не порушував ПДР України. Безпосередньо в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу немає підпису ОСОБА_1 в графі "з результатами згоден", а свідки в указаному акті своїми підписами лише підтвердили, що огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння проводився поліцейським в їх присутності та результати огляду становили 0,67%.

Крім того, з відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції не вбачається, що ОСОБА_1 погоджується з результатами огляду на стан сп'яніння, проведеного за допомогою приладу «Драгер». Працівниками патрульної поліції не надавався для ознайомлення протокол про адміністративне правопорушення, при цьому працівники поліції наполягали без ознайомлення зі змістом протоколу на підписі роздруківки з приладу «Драгер» ОСОБА_1, повідомивши останньому, що у разі незгоди буде складений інший протокол за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

Даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 направлявся працівниками поліції до закладу охорони здоров'я для проведення огляду на виявлення стану сп'яніння, з матеріалів справи не вбачається.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно роздруківки з приладу «Драгер», яка є додатком до протоколу серії БД №171283, огляд щодо ОСОБА_1 був проведений 19.01.2019 року о 21 год. 32 хв., коли відповідно самого протоколу він керував транспортним засобом 19.01.2019 року о 21 год. 35 хв., тобто огляд проведений до моменту його зупинки, що не є можливим, при цьому згідно пояснень свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 19.01.2019 року о 21 год. 45 хв. вони були запрошені співробітниками поліції в якості свідків при складанні протоколу та в їх присутності водій пройшов огляд на стан сп'яніння, що вказує на те, що свідки були запрошені вже після проведення огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, враховуючи викладене, встановити, чи було при проведені огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння дотримано всіх вимог законодавства і чи перебував він в стані алкогольного сп'яніння, неможливо, оскільки наявні матеріали справи про адміністративне провадження викликають розумні сумніви.

З огляду на встановлені під час розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд; за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, суд приходить до висновку, що наданими у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому слід закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 30, 33, 130, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: