Справа №489/5972/19
Провадження №3/489/1977/19
ПОСТАНОВА

іменем України

02 грудня 2019 року м.Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м.Миколаєва Кирильчук О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з оперативного управління Головного управління державної фіскальної служби у Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , 1966 року травня ІНФОРМАЦІЯ_1 22 дня народження, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу серії АА №538033 від 25.10.2019 р., 25.10.2019 р. о 18 год. 30 хв. на автозаправній станції самовільно встановленій та розташованій за адресою: м.Миколаїв, пров. Внутрішньоквартальний проїзд,6/1, ОСОБА_1 реалізував 10 л. дизельного пального вартістю 23,50 грн. за літр, ціна якого вказана на роздавальній колонці АЗС на суму 235 грн., за що отримав 250 грн, та надав решту 15 грн., тобто здійснював систематичну господарську діяльність, пов`язану з реалізацією протягом тривалого часу, більш трьох місяців, паливно-мастильних матеріалів, а саме: бензину А95 дизельного пального на АЗС, без державної реєстрації суб`єкта господарювання та без відповідних дозвільних документів, а саме: дозволу на викиди забруднюючих речовин у атмосферне повітря стаціонарними джерелами, ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, договору оренди землі на розміщення АЗГС, декларації ДСАС, дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, чим порушив вимоги ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, згідно його письмових пояснень щодо подій, викладених в протоколі, то він через мережу інтернет знайшов об`яву про роботу на АЗС. За номером телефону вказаним в об`яві зв`язався з чоловіком на ім`я ОСОБА_2 , після чого пройшов співбесіду та розпочав працювати на АЗС за адресою: м.Миколаїв, пров. Внутрішньоквартальний проїзд,6/1, при цьому свої документи та трудову книжку він передав Григорію. Працював за графіком двоє-троє суток через два дні. Режим роботи АЗС цілодобовий, до його обов`язків було віднесено збереження майна. 25.10.2019р. він знаходився на робочому місці, коли приїхав автомобіль марки «Шкода» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з якого вийшов хлопець та попросив заправити 10 л. дизельного пального, при цьому передав йому гроші в сумі 250 грн. Транспортний засіб ОСОБА_1 заправив, після чого на АЗС підійшли люди, які представились йому співробітниками СБУ та ДФС, повідомивши, що діяльність АЗС незаконна та пред`явили йому ухвалу суду на проведення обшуку.

Захисник подав клопотання про закриття провадження у справі, оскільки в протоколі та доданих до нього матеріалах не міститься доказів систематичної діяльності ОСОБА_1 в реалізації паливно-мастильних матеріалів та отримання ним доходів у зв`язку із такою реалізацією, як цього вимагає законодавство.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно частини 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого зазначається: суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Оскільки диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП щодо провадження господарської діяльності без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, є бланкетною нормою, так як визначає, що одержання такого дозволу, іншого документу дозвільного характеру для провадження господарської діяльності передбачено законом, то посадова особа, яка визначена статтею 255 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення зобов`язана зазначити в ньому закон, який передбачає одержання дозволу, іншого документу дозвільного характеру для провадження певного виду господарської діяльності, вид цього дозволу або іншого документу дозвільного характеру.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме незазначення у протоколі такого обов`язкового реквізиту як норми закону, яку порушив ОСОБА_1 , протокол є недопустимим доказом по справі. При цьому роздруковані та долучені до протоколу серії АА№538033 окремі статті КУпАП, Господарського кодексу України, наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 09.02.2006 року №108, Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Закону України «Про охорону атмосферного повітря», постанови Кабінету Міністрів України від 209.12.1997 року №1442 на вищевказаний висновок щодо допустимості доказу не впливають, оскільки саме в протоколі має бути зазначено норми законодавства, які порушено.

Окрім того, відповідно ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

За змістом ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 25.04.2003 року №3 зазначив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Протокол огляду місця події від 25.10.2019 року, рапорт без дати його написання співробітника ГУ ДФС у Миколаївській області про помилкове встановлення розміру вилучених 25.10.2019 року резервуарів та кількості паливно-мастильних матеріалів, пояснення ОСОБА_3 , фотографії паливно-роздавальних колонок та резервуарів, акт-прийому передачі від 26.10.2019 року та копії запитів на адреси управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації і ГУ ДСНС України в Миколаївській області жодним чином не засвідчують, що ОСОБА_1 систематично, тобто не менш ніж три рази здійснював реалізацію паливно-мастильних матеріалів, а отже вищевказані докази є неналежними.

За наявності на офіційному веб-сайті «Судова влада України» інформації, що адміністративна справа перебуває в провадженні у судді Кирильчука О.І., направлений на ім`я голови Ленінського районного суду м.Миколаєва лист за підписом першого заступника начальника оперативного управління ГУ ДФС у Миколаївській області лист від 29.11.2019 року №6997/9/14-29-21-06 із проханням долучити до матеріали в додатках на трьох аркушах та оптичний диск жодного правового значення не має як з огляду на те, що Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено приєднання після надходження протоколу до суду будь-яких доказів посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення або її начальником, так і з огляду на те, що зазначені в додатках лист управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації від 07.11.2019 року та лист ГУ ДСНС України в Миколаївській області від 13.11.2019 року отримані вже після складання протоколу, а копія листа виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 16.08.2019 року будь-яку систематичну господарську діяльність правопорушника не засвідчує, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що здійснювався відеозапис і долучається оптичний диск.

За таких обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки факт систематичного здійснення господарською діяльності ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та є недоведеним, протокол серія АА №538033 від 25.10.2019 року складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а тому він не є належним та допустимим доказом по справі.

Відповідно до ст.265 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують. Оскільки провадження у справі підлягає закриттю, то вилучені речі у кількості, визначеній в протоколі огляду від 25.10.2019 року з урахуванням рапорта співробітника ГУ ДФС у Миколаївській області без дати та акту прийому-передачі від 26.10.2019 року, підлягають поверненню володільцю.

Керуючись ст. ст. 221, 247 п.1 ч.1, 278, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , 1966 року травня місяця 22 дня народження, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучене майно згідно протоколу огляду від 25.10.2019 р., а саме: бензин марки А-95 в кількості 3150 л., дизельне пальне в кількості 1467 л., металеву ємність циліндричної форми з написом «А-95», металеву ємність циліндричної форми з написом «ДП», паливно-роздавальну колонку «Шельф» №6389 синього кольору від 09.2011 р., паливно-роздавальну колонку «Шельф» №10692 синього кольору від 12.2015р. повернути володільцю.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя