ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Бондаренко М.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2019 року, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, головний сержант взводу А-2183, проживає за адресою АДРЕСА_1,

якою, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 384958 від 14.08.2018 року - ОСОБА_2, 11.07.2018 року о 08.15 год. на автодорозі Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 387 км М-18, керував автомобілем ГАЗ 3309, державний номер НОМЕР_2, під час здійснення повороту ліворуч (в межах перехрестя) не впевнився, що це буде безпечно та не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Renault Fluence, державний номер НОМЕР_1, під керуванням гр. ОСОБА_1, який виконував маневр обгону. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2019 рокупровадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Не погодившись із зазначеним рішенням суду особа, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та постановити нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Стверджує, що під час розгляду справи судом не було досліджено об'єктивно та в повному обсязі обставини справи та докази. Лише факт того, що водій ОСОБА_2 подав сигнал світловими покажчиками повороту, був розцінений судом як повне виконання ним вимог ПДР. Проте судом не було враховано, що ОСОБА_2 не було дотримано п.9.4 ПДР, відповідно до якого водій зобов'язаний подавати сигнал повороту завчасно до початку маневру ( з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м. у населених пунктах і за 150-200м.поза ними, а подавання попереджувального сигналу не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Вказує, що мотивуючи своє рішення суд не взяв до уваги, що водій ОСОБА_2 не подав сигнал повороту завчасно, тобто водієм ОСОБА_2 не були дотримані вимоги п.9.2, 9.4 ПДР. Вказане підтверджується записом з відеорегістратора. Розглядаючи цей запис, суд не оцінив несвоєчасність подання сигналу повороту, врахувавши при цьому пояснення самого ОСОБА_2 про своєчасність подання сигналу, та не взяв до уваги вимоги п.9.4 ПДР, щодо не звільнення водія від вжиття запобіжних заходів після подачі сигналу повороту.

Крім того зазначає, що обґрунтовуючи своє рішення щодо відсутності в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, суд посилався на п.2.3 «б» ПДД, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Однак з наявних у матеріалах справи доказів, в тому числі відеозапису, не вбачається, що водій ОСОБА_2 уважно стежив за дорожньою обстановкою та реагував на її зміну, оскільки ОСОБА_2 жодним чином перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він бачив на дорозі інших учасників дорожнього руху, однак судом не враховано, що не зважаючи на це під час здійснення маневру ОСОБА_2 не переконався в безпечності свого маневру.

Вважає, що факт порушення ОСОБА_2 п.10.1 ПДД тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується доказами у справі, в тому числі поясненнями свідка ОСОБА_3, його поясненнями, відеозаписом з відео регістратора, однак судом були взяті до уваги лише пояснення ОСОБА_2 щодо його невинуватості.

Апелянт стверджує, що допущена судом першої інстанції істотна неповнота та необ'єктивність дослідження всіх обставин справи перешкодила суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Оскільки постанова суду від 31 січня 2018 року зазначеним вимогам закону не відповідає, вона підлягає скасуванню.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовано всі обставини справи та правильно надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Зокрема, судом першої інстанції зазначено, що в судовому засіданні ОСОБА_2 вину у порушенні правил дорожнього руху не визнав. Суду пояснив, що 11.07.2018 року близько о 08.10 рухався зі швидкістю біля 45-50 км/год. відповідно до правил дорожнього руху по автодорозі М-18 Харьків-Сімферопіль у Мелітопільському районі Запоріжської області зі сторони м. Мелітопіль в напрямку Новобогданівського залізничного переїзду. На 387 км йому необхідно було здійснити поворот ліворуч на другорядну дорогу. Завчасно за 100 метрів до повороту, знизивши швидкість до 15 км/год., увімкнувши відповідний світловий покажчик лівого повороту, на перехресті почав скеровувати свій автомобіль ліворуч на другорядну дорогу. Перед виконання повороту ліворуч упевнився, що відсутні будь-які транспортні засоби у зустрічному напрямку, а в попутному напрямку рухались мопед у правій крайній полосі та автомобіль білого кольору, швидкість якого становила 80-100 км/год. В момент коли його автомобіль повертав ліворуч на перехресті до другорядної дороги з його транспортним засобом здійснив зіткнення автомобіль Renault, який рухаючись в попутному напрямку здійснював маневр обгону на перехресті. Справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, просив закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

Апелянт ОСОБА_1 до суду першої інстанції надав письмові пояснення щодо обставин ДТП та клопотанням про залучення до матеріалів справи копії відео з реєстратора, що був встановлений в його автомобілі. В яких вказав, що водій ОСОБА_2 завчасно не показав сигнал повороту та здійснюючи маневр не переконався в його безпечності, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, а тому просив визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, показання ОСОБА_1, спростовуються показаннями водія ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3 та схемою місця ДТП.

Так ОСОБА_2, суду пояснив, що під час здійснення повороту ліворуч на перехресті до другорядної дороги, він упевнився у відсутності перешкод та увімкнувши покажчик повороту відповідно напрямку, почав здійснювати маневр .Вказані дії, з боку ОСОБА_2, знайшли своє підтвердження в письмових поясненнях свідка ОСОБА_3, в яких зазначено, що вона бачила як автомобіль ГАЗ різко увімкнув лівий світловий покажчик повороту та почав виконувати маневр повороту ліворуч.

Як вбачається з даних схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.07.2018 року, доданої до протоколу серії БД № 384958, зіткнення між транспортними засобами, відбулось коли автомобіль ГАЗ 3309 знаходився на перехресті, завершуючи поворот ліворуч в рамках дії дорожнього знаку 1.23.2 "Прилягання другорядної дороги з лівої сторони", після чого обидва автомобілі зупинилися ліворуч за межами дорожнього полотна на узбіччі перехрестя до другорядної дороги. Транспортні засоби отримали пошкодження: у автомобіля Renault Fluence, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, деформовано переднє праве крило, капот, передній бампер, праві передні двері, лобове скло, права передня стійка, права фара, ліве дзеркало та відірвано праве дзеркало, у автомобіля марки ГАЗ 3309, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, деформовано ліві двері кабіни, ліве переднє крило, передній бампер зліва та ліва сходинка, що підтверджується копією протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, складеного 11 липня 2018 року на автомобільній дорозі Харків - Сімферополь (а.с. 3-7).

Даний факт, також не спростовувався водієм автомобілю Renault Fluence - ОСОБА_1, який у своїх письмових поясненнях, які надійшли поштою на адресу суду 30.08.2018 року, зазначив, що поворот ліворуч транспортного засобу ГАЗ 3309, державний номер НОМЕР_2, для нього був неочікуваним, непередбачуваним, оскільки водій останнього зменшив швидкість руху, майже до повної зупинки, та подавши сигнал лівого повороту здійснив різкий поворот ліворуч.

Крім того, з копії відео з реєстратора, що був установлений на транспортному засобі ОСОБА_1, видно, що водій ГАЗ 3309, державний номер НОМЕР_2, зупиняючись увімкнув лівий світловий покажчик повороту, та скеровував свій автомобіль на перехресті до другорядної дороги з крайньої лівої сторони, та отримав удар автомобілем Renault Fluence, під керуванням ОСОБА_1, який здійснював маневр обгону, порушуючи вимоги дорожнього знаку 1.23.2 "Прилягання другорядної дороги з лівої сторони" та дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків).

Таким чином, фактичні обставини скоєного ДТП не відповідають об'єктивній стороні правопорушення зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 384958 від 14.08.2018 року. За такого, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги зазначений доказ.

Що стосується п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, на порушення якого вказує апелянт, то зазначений пункт носить загальні зобов'язання водія щодо необхідності уважно слідкувати за дорожньою обстановкою, та не свідчить про порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР України.

Крім того, відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Таким чином, водій ОСОБА_2 міг об'єктивно очікувати від інших учасників дорожнього руху, в тому числі і від водія ОСОБА_1, який рухався з ним в попутному напрямку, дотримання вимог ПДР України.

За такого, враховуючи, що водієм ОСОБА_1 маневр обгону транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_2, здійснювався з порушенням вимог п.14.6(а) ПДР України, а саме на перехресті, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те що водій ОСОБА_2 дотримався вимог ПДР України, здійснюючи поворот ліворуч.

Суд першої інстанції дав належну оцінку поясненням ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на підставі наявних у справі доказів вірно встановив фактичні обставини справи, за яких відбулося зіткнення транспортних засобів.

Тому є вірним висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Що стосується власних висновків ОСОБА_1 щодо дій водія ОСОБА_2, виходячи з обставин ДТП, то вони носять лише характер припущень і міркувань і суперечать показанням останнього.

Постанова суду прийнята з дотриманням вимог закону на підставі наявних у справі доказів, тому підстав для її скасування не убачається.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 січня 2019 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.