Справа № 199/8661/19
Провадження (3/199/3544/19)
ПОСТАНОВА

іменем України

22.11.2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська Савченко Є.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 08.10.2019 року складено протокол серії ОБ № 134717 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, в тому, що він, «08.10.2019 року о 01 год. 40 хв. за адресою: м.Дніпро, по вул. Петриківській, водій ОСОБА_1 керував ТЗ BMW 520i НОМЕР_1 НОМЕР_2 та був з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, нечітка мова та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України».

Згідно протоколу вважається, що в діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та дослідивши наявні докази, письмове клопотання захисника Хомяка О.П., вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст.ст.245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і безперечних висновків про скоєний на принципах забезпечення доведення вини за ст.129 Конституції України, і визнання провини згідно зі ст.252 КУпАП не може мати наперед встановленої сили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав. Суду показав, що він, 08.10.2019 року близько 01 год. 40 хв. рухався по вул. Петриківській в м. Дніпро, на ТЗ BMW 520i № НОМЕР_2 та був зупинений працівниками патрульної поліції. На його вимогу пояснити йому причину зупинки йому повідомили про те, що зупинка здійснена для перевірки номерів ТЗ та документів на неї, а після сказали що він знадиться у стані сп`яніння та йому запропонували пройти огляд в медичному закладі, на що він відмовився та наполягав на тому, що у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння він не перебуває. Протокол на нього складався без присутності свідків та його не відсторонили від керування ТЗ. Просить закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він знає ОСОБА_1 близь півтора роки як сусіда, та у нього з ним товариські відносини. 08.10.2019 року він разом із своїми знайомим ОСОБА_2 вийшов покурити на вулиці і побачив автомобіль ОСОБА_1 та три патрульні автомобілі. Аби хтось світив в очі ОСОБА_1 він не бачив та не чув аби йому пропонували пройти медичний огляд. Також пояснив, що окрім ОСОБА_1 та працівників патрульної поліції більше нікого не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, 08.10.2019 року, близько 01 год. 00 хв. 02 год. 00 хв. він був в гостях у ОСОБА_3 та він з останнім вийшли на вулицю покурити та побачили працівників поліції та ОСОБА_1 . Він бачив на відстані приблизно 5 метрів, як ОСОБА_1 спілкувався з працівниками поліції, ознак сп`яніння в останнього він не бачив та не чув аби ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

Захисник Хомяк О.П. через канцелярію суду надав клопотання про закриття провадження у справі, згідно яких просив на підставі ст.247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки були відсутні підстави для зупинення транспортного засобу ОСОБА_1 , відсутність у нього ознак сп`яніння, вказав на порушення процедури проведення огляду у частині незалучення двох свідків, також на порушення процедури огляду та нездійснення працівниками поліції пропозиції ОСОБА_1 зокрема, щодо проходження огляду на стан сп`яніння, у закладі охорони здоров`я, вказав на порушення процедури відібрання пояснень свідків та розбіжності в їх письмових поясненнях із викладеними обставинами в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутності направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, невідосторонення останнього від керування транспортним засобом, та зазначив що за вказаних обставин, дії ОСОБА_1 не утворюють складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення також містять пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пояснення яких відібрані з грубим порушенням КУпАП, а саме: самі пояснення не містять відомостей про попередження свідків про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, відібрані пояснення не містять відомостей про встановлення особи, відповідно до документу який засвідчує особу, не зазначається також в поясненнях свідків і часу вчинення адміністративного правопорушення та часу коли саме було запропоновано ОСОБА_1 проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також в письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначається що останні були запрошені працівниками поліції за адресою по АДРЕСА_2 , в той час як згідно протоколу про адміністративне правопорушення вказані події відбувалися по вул. Петриківській.

Дослідивши наявні докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч вимогам ст.ст. 251,256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з формулювання фабули правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачується у відмові від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, від якого останній відмовився у присутності двох свідків. Однак згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.10.2019 року не зазначено номер будинку, де було зупинено водія ОСОБА_1 , а зазначається лише вулиця. Також згідно пояснень ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно письмового клопотання захисника Хомяка О.П., не знайшли свого підтвердження обставини щодо присутності свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку згідно положень ст.266 КУпАП.

З огляду на викладене, згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння регламентований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція)

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно пункту 7 Інструкції, огляд в закладі охорони здоров`я проводиться лише в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. Суд вважає, що вказана норма дозволяє оптимізувати час на проведення огляду водіїв та убезпечує добросовісних водіїв від зловживань з боку працівників правоохоронного органу.

Окрім вищевказаного, суду також не надано належних і допустимих доказів перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Також, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак матеріали справи не містять підтвердження відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та згідно пояснень останнього, зазначена норма до нього не застосовувалась.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, задовольнивши клопотання ОСОБА_1 і його захисника Хомяк О.П.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: Є.М.Савченко