ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Добропільського відділення поліції Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 229644 від 12 березня 2019 року, ОСОБА_1 12 березня 2019 року о 10 год. 30 хв. здійснював торгівлю з рук у невстановленому місці продуктами харчування (молоко, творог), на території міського парку м. Білицьке, поряд з громадським туалетом.

ОСОБА_1, у судовому засіданні свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП не визнав зазначив, що дійсно здійснював торгівлю продуктами харчування на ринку м. Білицьке, однак має абонемент на право викупленого торгового місця № 49 на території ринку. Місце для здійснення торгівлі було визначено адміністрацією ринку, тому жодних сумнівів, що він здійснював торгівлю у невстановленому місці, не мав.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності приходить до наступного висновку.

Правилами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ч. 1 ст. 160 КУпАП, торгівля в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під'їздах, скверах та в інших невстановлених місцях, тягне за собою накладення штрафу від одного до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі або без такої.

Диспозиція ч. 1 ст. 160 КУпАП має бланкетний характер і відсилає до Постанови Кабінету Міністрів від 15.06.2006 року N 833 про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, за порушення якого і настає адміністративна відповідальність за вищевказаною статтею.

Уповноваженим працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в порушення ст. 256 КУпАП не була розкрита і, відповідно зазначена в протоколі, суть адміністративного правопорушення, а саме: які приписи Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів було порушено ОСОБА_1

У звязку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Санкція ч. 1 ст. 160 КУпАП передбачає стягнення у вигляді конфіскації предметів торгівлі, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

ЄСПЛ у рішенні від 25.07.2000 року у справі «Матточча проти Італії» зазначив, що: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого про нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту».

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Згідно до протоколу серії ГП № 229644 від 12.03.2019 року виявлено факт торгівлі з рук у невстановленому місці продуктами харчування, однак будь - яких доказів, які могли б підтверджувати вину ОСОБА_1, у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП - рапортів, пояснень свідків, відеозаписів, тощо до матеріалів справи не додано.

Матеріали адміністративної справи взагалі не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював торгівлю саме у невстановленому місці.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 160, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Любчик