ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/3357/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого поліцейським в УПП в м. Києві, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 09.12.2018 року, о 05 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись вул. Старобориспільською (500 м від станції метрополітену «Червоний Хутір») у м. Києві, в порушення вимог п. 10.1 ПДР, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , який в некерованому стані здійснив наїзд на дерево, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

В суді ОСОБА_1 зазначив, що він рухався з АЗС «ОККО» Харківською площею в напрямку вул. Бориспільська. Раптом на дорогу вибіг пішохід, що змусило його, ОСОБА_1 , різко гальмувати, проте внаслідок погодних умов автомобіль почало заносити, тому він почав маневрувати, а водій автомобіля «Тойота», який їхав позаду в попутному напрямку, не очікуючи маневрування з його, ОСОБА_1 , боку, почав різко маневрувати, щоб уникнути зіткнення, проте внаслідок поганих погодних умов уникнути його не вдалось. Просив суд взяти до уваги висновки експертизи де вказано про те, що він, ОСОБА_1 , діяв в умовах аварійної обстановки, а також те, що він виконував маневр лише з метою уникнення наїзду на пішохода. Провадження просив закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 під час оформлення протоколу надав пояснення, аналогічні за своїм змістом поясненням ОСОБА_1

Адвокат ОСОБА_1 - ОСОБА_4 провадження відносно свого підзахисного просив закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Також вказав, що водій ОСОБА_5 при виникнення небезпеки не вжив заходів для уникнення зіткнення, а саме не загальмував, як це передбачено нормами ПДР.

Інший учасник ДТП - ОСОБА_5 підтримав свої письмові пояснення, надані 07.02.2019 року та пояснив, що 09.12.2018 року, приблизно о 05.00 год., перебуваючи в складі екіпажу разом з ОСОБА_6 , керував автомобілем «Тойота». Рухались вони вул. Старобориспільською в бік вулиць Бориспільської, а попереду них рухався автомобіль «Хюндай» під керуванням ОСОБА_1 . Рухались обидва автомобілі приблизно з однаковою швидкістю - 50-60 км/год. і дистанцією 30-35 м. Далі він, ОСОБА_5 , побачив, що автомобіль «Хюндай» стрімко почав набирати швидкість і вирвався уперед, після чого прийняв до узбіччя та пригальмував. Він, ОСОБА_5 , рухався далі з такою ж самою швидкістю і наближаючись до автомобіля «Хюндай», який знаходиться на узбіччі, приблизно на відстані за 2-3 м, побачив, що водій автомобіля «Хюндай» почав виконувати незрозумілі для нього, ОСОБА_5 , маневри, а саме вивернув кермо ліворуч, та почав різкий рух в попутному напрямку. Часу для уникнення зіткнення в нього не було, єдине, що він встиг зробити - це трохи вивернути кермо ліворуч, проте уникнути зіткнення не вдалось, після чого автомобіль став некерованим, ударився об бордюрний камінь та зіштовхнувся з деревом. Коли він, ОСОБА_5 , впевнився, що в нього і напарника відсутні тілесні ушкодження, вони вийшли з автомобіля. До них підбігли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 весь час повторював, що винен він і бере все на себе. В подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішували що робити і що говорити командиру. Коли приїхав командир, ОСОБА_1 повідомив, що рухався вул. Старобориспільською та перед ним вибігла невідома особа, після чого він здійснив різке гальмування та викрутив кермо в ліву сторону. При цьому він, ОСОБА_5 , зауважив, що ні він, ні його напарник ніяких осіб та тварин не бачили. Крім того, ОСОБА_1 підходив до нього, ОСОБА_5 , та натякав, щоб той все ж написав, що була особа, яка перебігла дорогу.

Свідок ОСОБА_6 надав письмові пояснення аналогічні за своїм змістом поясненням ОСОБА_5

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Як убачається з висновку експертного дослідження за результатами проведення авто технічного дослідження від 25.02.2019 року №4334/19-52, у дорожньо - транспортній ситуації, що склалася, нормативні (належні) дії водія ОСОБА_1 регламентувалися вимогами п. 12.3 ПДР, оскільки в процесі руху для водія автомобіля «Хюндай» ОСОБА_1 виникла небезпека для руху у вигляді пішохода, який вийшов на проїзну частину.

При цьому з технічної точки зору, коректна оцінка дій водія ОСОБА_1 на предмет відповідності або невідповідності п. 10.1 ПДР, можлива з оглядом на всі обставини пригоди, у тому числі й тих, які передували застосуванню маневру водієм ОСОБА_1 , що може бути виконано судом самостійно.

Будь - які посилання на те, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 10.1 ПДР вказаний висновок не містить.

Згідно п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як убачається з об`єктивних даних схеми ДТП щодо характеру та локалізації механічних ушкоджень, яку було підписано учасниками пригоди без будь - яких зауважень, автомобіль «Тойота» отримав пошкодження переднього бамперу, капоту, передніх фар, передніх крил, передніх дверцят, передньої ходової, витік рідини, пошкодження решітки радіатора, а автомобіль «Хюндай» отримав пошкодження переднього лівого крила, переднього бамперу, передньої лівої фари, капоту, передньої ходової з лівого боку, витік рідини. Зіткнення відбулось у крайній лівій смузі, якою рухався автомобіль «Тойота».

Так, в судовому засіданні самим ОСОБА_1 не заперечувалось факту того, що він виконував маневр, пов`язаний зі зміною напрямку руху.

При цьому автомобіль під керуванням ОСОБА_5 рухався своєю смугою, без будь - яких маневрів, пов`язаних зі зміною напрямку руху.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він діях в умовах аварійної обстановки з метою запобігання наїзду на пішохода не можуть свідчити про відсутність в діях ОСОБА_1 порушення п. 10.1 ПДР з огляду на те, що у транспортній ситуації, що склалася, дії водія регламентувались вимогами п. 12.3 ПДР.

Крім того, як убачається з пояснень ОСОБА_5 та підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6 , будь - яких осіб або тварин вони не бачили.

Підстав для обмови ОСОБА_1 вказаними особами в ході судового засідання також встановлено не було.

За наведених обставин, показання свідка ОСОБА_2 не підтверджуються зібраними доказами та не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Крім того показання вказаного свідка, який є напарником ОСОБА_1 можуть бути дані виключно з метою допомоги ОСОБА_1 . уникнути відповідальності за вчинене.

З урахуванням викладеного вважаю, що пояснення, надані саме ОСОБА_5 щодо обставин та причин ДТП є логічними, послідовними та повністю узгоджуються як з об`єктивними даними схеми місця ДТП щодо характеру та локалізації механічних ушкоджень, напрямку руху автомобілів, місця їх зіткнення та розташування після зіткнення, так і з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , і поясненнями самого ОСОБА_1 , не дивлячись на заперечення останнім своєї вини.

Таким чином приходжу до висновку про те, що саме на ОСОБА_1 , який в умовах аварійної обстановки замість дотримання вимог п. 12.3 ПДР, виконував маневр, пов`язаний з перестроюванням, покладався обов`язок дотримання вимог п. 10.1 ПДР, і тому вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, підтверджена в повному обсязі.

Враховуючи те, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно іншого водія - учасника дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_5 не складався, вирішення питання про наявність або відсутність вини останнього не відноситься до предмету розгляду вказаної адміністративної справи. При цьому за наявності відповідних позовів про відшкодування спричиненої в результаті ДТП шкоди, ступінь вини кожного з учасників ДТП підлягатиме з`ясуванню і встановленню в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, оскільки на час розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 124, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м.Києва.

Суддя