ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/7979/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 173853, 12 листопада 2019 року о 23 годині 40 хвилин по вулиці Привокзальній, 1 в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Форд Транзіт» н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомили, хоча про день, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищевикладене, підстави для визнання неявки ОСОБА_1 з поважних причин відсутні, а тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 173853 від 13.11.2019 року (а.с. 1), пояснення свідків (а.с. 2), відеозапис з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 3), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП працівники поліції повинні дотримуватись вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року.

Так, протокол серії БД 173853 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а викладені у ньому обставини не підтверджуються наявними у справі доказами з огляду на наступне. Згідно вказаних у протоколі даних, особа відносно якої складено протокол належним чином не встановлена, графа «особу встановлено», де має бути вказано серію та номер посвідчення водія або назву, серію та номер документа, що посвідчує особу, не містить таких даних. Замість вказаних даних, дана графа містить запис «база Армор». При цьому, будь-яких витягів з вказаної бази до матеріалів справи не долучено. Відсутність у особи, відносно якої складено протокол, документів, що посвідчують її особу на момент складання протоколу підтверджується також тим, що працівниками поліції в порушення п.п. 1, 2 розділу XII вищевказаної Інструкції не було вилучено посвідчення водія та видано особі тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом. Суд також не може визнати належним доказом у справі пояснення свідків, оскільки вони складено бланкетно та з яких вбачається, що в їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря нарколога. При цьому прилад «Драгер» не призначений для виявлення стану наркотичного сп`яніння, ознаки якого вказано у протоколі. Крім того, з дослідженого судом відеозапису неможливо ідентифікувати осіб, які на ньому фігурують, оскільки обличчя осіб не відображаються, а своїх даних вони не називають. Тому вказаний відеозапис також не є належним доказом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що особу, відносно якої складено протокол належним чином не встановлено, протокол складено з порушенням вимог закону, матеріали справи не містять належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя