ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/10/19 Справа № 214/1713/18 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника адвоката ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1, який народився 23 квітня 1970 року у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 а кв.28, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, на підставі ст.38 КУпАП, у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

При обставинах, викладених в постанові, відповідно до протоколу, 06.03.2018 року о 10-00 годині на а/д Н-11 Дніпропетровськ-Кривий Ріг Миколаїв 65 км + 400 м. Криничанського району водій ОСОБА_1 керував автомобілем ОСОБА_5 А7 д/н НОМЕР_1 не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не переконався що це буде безпечно, не витримав безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_5 д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 який рухався в попутному напрямку з ліва. В результаті пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на її апеляційне оскарження, постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постанова є необґрунтованою та незаконною у звязку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суд неповно зясував усі фактичні обставини справи, належним чином не дослідив та не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не сприяв обєктивному і неупередженому розгляду справи, висновки суду викладені у постанові не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, ОСОБА_3 А,А. зазначає, що у постанові суд послався на показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які на його думку не були допитані судом, оскільки він постійно був присутнім в судових засіданнях, окрім 05 червня 2018 року, і жодного разу свідки не допитувалися судом, клопотання про їх допит ОСОБА_8 не заявляв. Вказує, що 05.06.2018 о 10.30 годин він отримав СМС повідомлення про відкладення судового розгляду на 12 червня 2018 року на 09.40 годин. Стверджує, що 12.06.2018 судове засідання не відбувалося, свідків не було, суд прийняв його клопотання про долучення документів до матеріалів справи і повідомив про закриття справи у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, при цьому, суд не виходив до нарадчої кімнати для винесення постанови. Окрім того, зазначає, що він надавав суду висновок експертного дослідження №6/10.1/26 від 11.04.2018, однак у постанові не зазначено про наявність цього доказу і йому не надано належної оцінки.

Також ОСОБА_3 зазначає, що суд не прийняв рішення за клопотанням ОСОБА_1 про проведення судової експертизи. Вказує на упередженість суду, яка полягала у тому, що суд, знаючи про находження в Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області аналогічної справи щодо нього, перед призначенням наступного судового засідання, постійно ставив питання щодо дати розгляду справи в цьому суді. Вважає, що суд не дотримався закону, діяв упереджено, порушивши його права на справедливий розгляд справи, тому вважає постанову незаконною, такою, що повинна бути скасована.

ОСОБА_1, не погоджуючись з цією постановою, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на її апеляційне оскарження, постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на неповноту судового розгляду. При цьому зазначає, що він, а також свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 дали пояснення щодо його прямолінійного руху під час ДТП, яке сталося через те, що водій ОСОБА_3, який обганяв його транспортний засіб ззаду не розрахував інтервал та дистанцію, у звязку з чим допустив зіткнення транспортних засобів. Стверджує, що ці показання щодо механізму ДТП нічим не спростовані, а надані ним фотознімки пошкоджень транспортних засобів підтверджують викладений ним і свідками механізм ДТП, тому вважає, що у суду було достатньо підстав для визнання його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення. Окрім того, наголошує, що ним подавалося клопотання про проведення автотехнічної експертизи за викладеним механізмом ДТП, яке суд залишив без задоволення. При цьому зазначає, що у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 знаходиться висновок експерта, згідно, якому його визнано невинуватим у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_3 та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, а апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.

ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_2 також підтримали доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 та просили залишити без задоволення скаргу ОСОБА_3

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційних скарг і клопотань про поновлення строку, та дослідивши докази у справі, перевіривши законність й обґрунтованість постанови, дійшов таких висновків.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З постанови суду видно, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 були присутніми в суді першої інстанції 12 червня 2018 року при оголошенні постанови. ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу 21 червня 2018 року, тобто протягом десяти днів з дня її винесення, тому строк на оскарження постанови ним не пропущено.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови, то судом встановлено, що апеляційну скаргу він подав 07 серпня 2018 року, тобто з порушенням встановленого законом 10-денного строку, оскільки цей строк сплинув 22 червня 2018 року.

Між тим, 21 серпня 2018 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 з конвертом в якому вона направлялася до суду першої інстанції. З поштового штемпеля на конверті видно, що його відправлено з поштового відділення 21 червня 2018 року, тобто без порушення процесуального строку на оскарження постанови суду першої інстанції.

Розглянувши апеляційні скарги по суті заявлених ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Зі змісту норм ст.ст. 38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення). При цьому, в аспекті аналізу положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні, не дивлячись на сплив строку, встановленого ст. 38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це поєднання закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключними рішеннями.

Як видно з матеріалів справи, приймаючи рішення про необхідність закриття провадження в справі, суд першої інстанції обставини наявності вини ОСОБА_9 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, всупереч зазначеним вимогам, не зясував та дійшов до передчасного висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення з прийняттям нової постанови суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про наявність вини ОСОБА_9 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд виходить з положень ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, якими визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтєю 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 098415 від 06 березня 2018 року та схеми місця ДТП до нього, 06 березня 2018 року о 10-00 годині на а/д Н-11 Дніпропетровськ-Кривий Ріг Миколаїв 65 км + 400 м. Криничанського району водій ОСОБА_1 керував автомобілем ОСОБА_5 А7 д/н НОМЕР_1 не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не переконався що це буде безпечно, не витримав безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_5 д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в попутному напрямку зліва. В результаті пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 та пасажирів, що перебували в автомобілі під його керуванням свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, він рухався у правій смузі руху та напрямок руху не змінював.

Разом із цим, ОСОБА_3 наведені свідчення заперечував та вказав, що ДТП сталось саме у зв'язку зі зміною напрямку руху водієм ОСОБА_1

При цьому, суд звертає увагу на те, що відносно ОСОБА_3 також було складено протокол про адміністративне правопорушення та наразі триває судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення й щодо нього.

Надаючи оцінку наведеним доказам, суд апеляційної інстанції не може дійти беззаперечного висновку про наявність вини в діях ОСОБА_9 за ст. 124 КУпАП, та вважає, що в такому разі, з метою визначення механізму ДТП необхідні спеціальні знання.

ОСОБА_1 в суді першої інстанції у цій справі було заявлено клопотання про призначення судової автотехничної експертизи, яке, на думку суду апеляційної інстанції, безпідставно не розглянуто.

З матеріалів справи видно, що за заявою ОСОБА_3 було проведено експертне дослідження, про що складено висновок № 6/10.1/26 від 11 квітня 2018 року.

Також, в межах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, на підставі постанови суду першої інстанції, було проведено дослідження, за результатами якого складено висновок № 7/10.1/224 від 10 липня 2018 року, який долучено судом до цієї справи.

Між тим, за змістом ці висновки є неузгодженими та суперечливими між собою.

Так, при проведенні експертного дослідження №6/10.1/26 від 11.04.2018 експертом визначено можливі варіанти механізму ДТП. Варіант №1 - згідно показань водія ОСОБА_3: у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ОСОБА_5 А7» ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України; при заданому механізмі події дії водія автомобіля «ОСОБА_5 А7» ОСОБА_1, не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з настанням даної події ДТП. За варіантом №2 - згідно пояснень водія ОСОБА_1 експерт не зміг відповісти за поставлені питання, оскільки в поясненнях останнього відсутні необхідні експерту вихідні дані (а.с.32-39).

Поряд із цим, висновок експерта № 7/10.1/224 від 10.07.2018 містить відомості про те, що незалежно від односторонніх дій водія ОСОБА_1, він не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 і відповідно в його діях не вбачається невідповідності вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору перебували в причинному зв'язку із настанням ДТП. Разом із цим, за відсутністю відповідних вихідних даних, експерт не зміг надати оцінку діям ОСОБА_3, за варіантом зазначеним ним в клопотанні та зауважив, що за наявності суперечливих відомостей про механізм ДТП, наданих його учасниками, відомості про розташування автомобілів учасників ДТП відносно меж проїзної частини дороги, як і інші дані, не можуть бути прийняті для дослідження.

З огляду на те, що жодним з проведених досліджень прямо не встановлено невідповідність дій водія ОСОБА_9 саме п.п. 2.3 б, 10.1, 13.1 ПДР України, які б з технічної точки зору перебували в причинному зв'язку із настанням ДТП, про що зазначено у протоколі, суд апеляційної інстанції, який пов'язаний його межами, позбавлений можливості дійти до однозначного висновку про наявність в його діях вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також, під час апеляційного розгляду не встановлено й причинного звязку між діями особи, яка притягується до відповідальності, і наслідками, які настали, що виключає його адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недостатність доказів на підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а отже й про недоведеність його винуватості поза розумним сумнівом.

Отже, суд, вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, суд не входить й в обговорення питань чи відповідали дії водія ОСОБА_3 в цій дорожній обстановці вимогам ПДР України та щодо наявності або відсутності його вини у цій дорожньо-транспортній пригоді, оскільки здійснює розгляд справи виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений щодо ОСОБА_9

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_12