ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/387/19 Головуючий в 1-й інстанції Куценко М.О.
Єдиний унікальний №316/525/19 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія ч.2 ст.172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Темненко В.О., прокурора Вишневського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 червня 2019 року стосовно неї,

в с т а н о в и в:

постановою судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 червня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП (за протоколами про адміністративні правопорушення №129 від 14.03.2019 року, та №137 від 19.03.2019 року), притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.172-6 КУпАП (за протоколом про адміністративне правопорушення №130 від 14.03.2019 року) закрито, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціалісту командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи, згідно з п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-6 КУпАП, 05.06.2018 року, отримала дохід від продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 28,8 кв.м., у розмірі 151550 (сто п`ятдесят одна тисяча п`ятсот) гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 року, та, у порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно повідомила про суттєві зміни в майновому стані, що виникли у зв`язку із продажем зазначеного майна.

Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціалісту командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи згідно з п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-6 КУпАП, 04.09.2018 року придбала майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 63,8 кв.м. вартістю 574000 (п`ятсот сімдесят чотири тисячі) гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 01.01.2018 року. Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у ОСОБА_1 , починаючи з 04.09.2018 року виник обов`язок у десятиденний строк подати письмове повідомлення про суттєві зміни у майновому стані про придбання зазначеного майна, шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у даному випадку є 14.09.2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів зазначає, що в судовому засіданні було достеменно встановлено, що вона не мала умислу приховувати зміни свого майнового стану, не знала про необхідність виконання дій, пов`язаних з повідомленням про суттєві зміни у майновому стані. Це підтверджується наявними а матеріалах справи доказами, оскільки в час ознайомлення з законодавством, яке регулює боротьбу з корупцією вона була відсутня через хворобу, відпустку тощо, про що мається відмітка в документах про ознайомлення працівників. Посилання в рішенні суду на ст.68 Конституції України не доводить умисну форму її вини, те, що вона усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.213, ст.221 КУпАП, є лише розгляд справи. Вказує, що 04.09.2018 року вона не отримувала жодного доходу. Суд в своїй постанові вийшов за межі своїх повноважень, не просто розглядаючи справу, а і змінив дати отримання нею доходу, але суд не повинен власним рішенням виправляти помилки посадової особи, яка складала протокол. Зазначене стосується і протоколу №129 від 14.03.2019 року, якому суд взагалі не надав оцінку в своєму рішенні, та в якому зазначено, що вона 04.09.2018 року придбала майно, а підтверджується це відповідно до протоколу договором купівлі-продажу від 22.10.2018 року, а також копією її функціональних обов`язків, які взагалі відсутні в матеріалах справи. Натомість за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Викладене свідчить про наявність невідповідностей, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно протоколу № 131 вказано 31.01.2019 року, та згідно протоколу №129 - 22.10.2018 року відповідно. Але датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є гранична дата до закінчення якої необхідно було подати вказане повідомлення, тобто 11 день з моменту неподання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Фактичним днем виявлення зазначеного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, вказано 19.03.2019 року, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності. Станом на січень 2019 року вже було встановлено факт порушення, і як наслідок, на момент розгляду справи судом закінчився строк для притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП.

Крім того, законодавством чітко визначено коло повноважень саме Національного агентства з питань запобігання корупції щодо проведення перевірки факту неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування, вчинення відповідних дій при виявлені ознак корупційних правопорушень та необхідності складання висновку, в разі виявлення таких правопорушень. Однак, з матеріалів адміністративного провадження вбачається, що перевірка щодо неї проводилась працівниками Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази та склали протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно неї, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НПУ, такого повідомлення на час складання протоколу не було. Тобто, з урахуванням поняття «суб`єкт декларування» зазначений у ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», даний порядок визначає суб`єктів, що наділені правом перевірки змін у майновому стані суб`єктів декларування, а також порядок перевірки та дії у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін суб`єктом декларування. Такий орган як Департамент захисту економіки Національної поліції України до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані суб`єктів декларування, не відноситься. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції. В даному випадку перевірка своєчасності внесення змін у майновому стані до декларації Особи відбувалася в порушення п.п.2-5 розділу II Порядку, тобто неналежним суб`єктом, за межами компетенції особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України та без відповідного звернення НАЗК. Також складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією не відноситься до компетенції УЗЕ, а відноситься до виключної компетенції НАЗК.

На підставі викладеного, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Темненко В.О., які підтримала апеляційну скаргу та просили постанову суду скасувати із закриттям провадження по справі; прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП, з урахуванням того, що постанова суду в частині закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП (за протоколом про адміністративне правопорушення №130 від 14.03.2019 року) у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки суду першої інстанції перевірці не підлягають.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП (за протоколами про адміністративні правопорушення №129 від 14.03.2019 року, та №137 від 19.03.2019 року), засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Згідно ч.2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціалісту командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , є суб`єктом декларування та зобов`язана у визначений законом порядок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціалісту командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 04 вересня 2018 року придбала майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 63,8 кв.м.

Згідно копії договору купівлі-продажу вартість вказаної квартири становить 574000 гривень (а.с.15-16). Зазначена вартість квартири перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2018 року, про що відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» повинна була повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 14 вересня 2018 року.

В порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону ОСОБА_1 не подала в передбачені законом строки повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua про купівлю квартири, вартість якої становить574000 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП. Зазначені зміни ОСОБА_1 були відображені в повідомленні про суттєві зміни в майновому стані лише 22 жовтня 2018 року (а.с.18-23).

Таким чином, суд першої інстанції належним чином проаналізував досліджені докази, надав їм правильну оцінку, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у своїй сукупності вони підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції повинен був закрити провадження в справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду даної справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, заслуговують на увагу.

Так, згідно вимог ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що з січня 2019 року ДЗЕ НП України проводилась перевірка за фактом неповідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни в майновому стані, 18 січня 2019 року ДЗЕ НП України було спрямовано листа до Енергодарського об`єднаного міського військового комісаріату про надання інформації щодо ОСОБА_1 та копій необхідних документів (а.с.32). В подальшому 14 березня 2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять відомостей початку проведення перевірки ДЗЕ НП України стосовно дотримання ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 18 січня 2019 року. Отже, найбільш вірогідним днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є 18 січня 2018 року, оскільки в цей день органами поліції було спрямовано листа до Енергодарського об`єднаного міського військового комісаріату про надання інформації щодо ОСОБА_1 та копій необхідних документів.

Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 закінчились строки, передбачені

ч.3 ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи апеляційним судом вказані строки закінчились, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанову судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 червня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП (за протоколами про адміністративні правопорушення №129 від 14.03.2019 року, та №137 від 19.03.2019 року), притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, скасувати в частині накладення стягнення.

На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення (за протоколами про адміністративні правопорушення №129 від 14.03.2019 року, та №137 від 19.03.2019 року), відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

У решті постанову районного суду залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду В.А. Фомін
Дата документу Справа № 316/525/19