Апеляційне провадженя № 33/824/3446/2019 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кудія М.О. на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 , 14 березня 2019 року приблизно в 19 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Л.Толстого, керувала транспортним засобом, автомобілем «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Київського апеляційного суду 13 вересня 2019 року захиснику ОСОБА_1 - адвокату Кудій М.О. поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 17 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Кудій М.О. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року, в якій посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник зазначає, що оскаржуване судове рішення постановлено з порушеннями норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції під час розгляду справи порушив право ОСОБА_1 , передбачене ст.268 КУпАП, на особисту участь при розгляді її справи. Крім того, апелянт зазначає, що суддею місцевого суду всупереч вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП не були в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи. Зокрема, на думку автора апеляційної скарги, суддею місцевого суду залишено поза увагою та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія, крім того до зазначеного протоколу не долучено відеозапис події з нагрудної камери поліцейського, а в справі наявна лише довідка про те, що відеозйомка на нагрудні відеокамери не проводилась. Крім того, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що ОСОБА_1 відповідно до вимог ч.1 ст.266 КУпАП не була відсторонена від керування транспортним засобом. Таким чином, на думку захисника суддею місцевого суду було прийнято оскаржувану постанову фактично без наявності об`єктивних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Кудія М.О., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався, що призвело до прийняття сумнівного рішення, з точки зору його законності.

Зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що відповідальність за вказаною нормою закону наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особі, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачений ст.266 КУпАП. Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Згідно ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Як видно з оскаржуваної постанови, суддя місцевого суду свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП зробив, пославшись на фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 221030 від 14 березня 2019 року, копії постанови серії НК № 678625 від 14 березня 2019 року, акті огляду на стан сп`яніння та у довідці про відсутність відеозапису події. Разом з тим, за результатами апеляційного перегляду справи апеляційний суд вважає, що такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, в ході апеляційного розгляду були допитані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 та в акті огляду її на стан алкогольного сп`яніння, як свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначені свідки підтвердили в судовому засіданні апеляційного суду підписання ними протоколу про адміністративне правопорушення, разом з тим, обидва свідки заперечили те, що в їх присутності патрульний поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу чи в закладі охорони здоров`я. Як пояснили свідки працівник поліції попросив їх підписати протокол про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 вони не бачили, ніяких пояснень працівники поліції у них не відбирали. Крім того, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказали, що в акті огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння стоять не їх підписи.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про те, що постанова серії НК № 678625 від 14 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не може вважатися доказом її вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, так як вказана постанова лише підтверджує порушення нею п.8.7.3.е Правил дорожнього руху України. Також, на переконання апеляційного суду, довідка уповноваженої особи патрульної поліції про те, що відеозйомка події з нагрудної камери поліцейського не проводилась, не є доказом в розумінні ст.251 КУпАП, так як фактичні дані, що містяться в ній жодним чином не підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що працівниками поліції посвідчення водія у ОСОБА_1 , відповідно до приписів ст.265-1 КУпАП, не вилучалось, про що свідчить запис в протоколі про адміністративне правопорушення, що взагалі ставить під сумнів наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння та обґрунтованість складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких інших об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП матеріали справи не містять.

Таким чином, суддею місцевого суду всупереч вимогам ст.280 КУпАП належним чином не були досліджені всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що призвело до прийняття сумнівного, з точки зору законності, судового рішення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про обґрунтованість доводів апеляційних скарги захисника та необхідності їх задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Кудія М.О. - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І.Гриненко