КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/946/2019 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Просалова О.М.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Маліновський О.А.,

розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік.

Як зазначено у постанові, 19.05.2018 року о 13 годині 16 хвилин, по вул. Драгоманова, 8-Б в м. Києві, ОСОБА_3 керував автомобілем «Аudi А5», н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Від проходження медичного огляду, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 18.01.2019 року, справа розглядалась без його участі, повісток або повідомлення про розгляд справи він не отримував, натомість дізнався про постанову лише 28.12.2018 року зранку.

ОСОБА_3 також зазначає, що з 28.05.2018 по 04.11.18 він знаходився на курсі соціально-психологічної реабілітації в реабілітаційному центрі "Сходи" в режимі цілодобового стаціонару, а тому в цілому не пам'ятав і не знав що його справа розглядається в суді, зокрема і через те, що за його адресою, яка вказана в матеріалах справи, проживають його родичі, які жодних повісток чи повідомлень не отримували та не знали про розгляд адміністративної справи з приводу нього у суді. 28.12.2018 року він звернувся з клопотанням до канцелярії Дарницького районного суду м. Києва для отримання постанови, але йому було відмовлено у прийнятті цієї заяви і повідомлено про те, що канцелярія взагалі ніяких документів не приймає та не реєструє, натомість від канцелярії він отримав відповідь звернутися повторно після 09.01.2019 року, у зв'язку з тим, що канцелярія запрацює лише після 09.01.2019 року. Копію постанови було отримано лише 18.01.2019 року у зв'язку з тим, що після 05.01.2019 року його не було на території України, а коли він з'явився в м. Києві невідкладно було прийнято рішення про отримання постанови та її оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та безпідставною, та такою що винесена з грубим порушенням норм КУпАП та порушенням вимог нормативних актів, що встановлюють порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп'яніння.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначає, що 19.01.2018 року його було безпідставно зупинено інспекторами патрульної поліції за адресою: м. Київ вул. Драгоманова 8Б. На вимогу пояснити причину зупинки, працівники поліції повідомили, що нічого вони поясняти не будуть, натомість заявили, що в нього наявні ознаки алкогольного сп'яніння. При цьому йому жодним чином не роз'яснили його права, та не відсторонили його від керування транспортним засобом, як того вимагає стаття 266 КУпАП, а попросили переставити його автомобіль, при цьому за їх проханням та на їх очах він спокійно переставляв автомобіль. Натомість, жодних даних що до цього він керував транспортним засобом в інспекторів не має, що вже саме по собі виключає відповідальність за статтею 130 КУпАП. Після цього йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Drager", на що він погодився. Після того, як прилад "Drager" показав відсутність стану алкогольного сп'яніння інспектор сказав, ну якщо він не п'яний, то значить перебуває в стані наркотичного сп'яніння і почав говорити про якісь ознаки. В цей момент він відчував значний стрес та почав розуміти, що інспектор ставиться до нього упереджено. Інспектор говорив про те, що у нього звужені зіниці та начебто почервоніло обличчя. Інспектор змусив його проїхати в лікарню, де вже почав говорити, що відмовитись від огляду у лікаря буде для нього краще, оскільки якщо він не відмовиться, він відправить його на примусове лікування і його позбавлять дієздатності, і саме через це він відмовився здавати біологічні зразки, після чого був і складений протокол.

Крім того, в порушення КУпАП та відповідних Інструкцій пояснення свідків, які містяться у матеріалах справи, є однаковими та написаними на заготовлених бланках. З показань свідків не зрозуміло від чого саме відмовився ОСОБА_3, а також неможливо встановити дійсні дані, які приймались свідками. Тому, пояснення є недопустимими доказами, не сприймались свідками безпосередньо, показання свідків були написані і складені саме інспекторами поліції, а не свідками. А свідки просто поставили підпис без фактичного засвідчення моєї відмови. А тому пояснення свідків не можуть розцінюватись судом як доказ.

ОСОБА_3 також зазначає, що повернення прав йому необхідне для того, щоб хоч якимось чином забезпечити себе та свою сім'ю грошовими коштами, через те, що він не має зараз роботи, автомобіль є засобом отримання грошових коштів забезпечує його існування та існування його сім'ї.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, через його матір ОСОБА_4, у зв'язку з чим, у відповідності зі ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи проводити без його участі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання та апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 17 серпня 2018 року розгляд справи проведено без участі ОСОБА_3, при цьому в матеріалах справи відсутні дані про належне його повідомлення про час і місце розгляду справи. Доводи клопотання про те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримав 18 січня 2019 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження, мат6еріалами справи не спростовані, а апеляційна скарга подана ним до суду 23 січня 2019 року, тобто з дотриманням встановленого законом десятиденного строку з моменту отримання копії постанови, а тому клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_3 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, свідків, роз'яснення прав, пояснень особи та інших даних.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_3 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.А.Маліновський