Справа № 754/1845/19 Головуючий у I інстанції - Скрипка ОІ.
Провадження № 33/824/2027/2019 Доповідач у 2 інстанції - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В. за участю:

особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.03.2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, 24 січня 2019 року о 13 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Богдан А-091», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Лисківська,22 в м.Києві, який використовується для надання послуг перевезення пасажирів, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов (дата чергового проходження 12.01.2019 року). Крім того, на лобовому склі тріщина, чим порушив вимоги п.31.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.4 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що в матеріалах справи міститься довідка складена інспектором відділу адміністративної практики УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції Ю.С. Фареник щодо повторності порушення правил дорожнього руху, відповідно до якої ОСОБА_1 вже притягувався протягом календарного року до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП12.07.2018 та 08.08.2018, також в матеріалах справи мітиться постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідно до якої 12.07.2018 о 08:27 год. в м. Києві на площі Новоросійській, 0 ОСОБА_1 здійснив висадку пасажирів поза межами зупинки громадського транспорту, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 - 2 КУпАП (ч. 2 ст. 121-2 КУпАП), жодних інших постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності у справі не має.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що 08.08.2018 року ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1,2,3 ст. 121 КУпАП.

За яке саме адміністративне правопорушення притягувався 08.08.2018 року ОСОБА_1 з матеріалів, які перебували на розгляді у судді та на підставі яких приймалося рішення встановити не можливо, оскільки відсутні докази взагалі того, що у вказану дату останній взагалі притягувався до відповідальності. Після надходження до суду адміністративної справи, відповідно до положень ст. 278 КУпАП у суду була можливість повернути матеріали для належного оформлення, однак суддя прийняла рішення про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення та провела судовий розгляд і прийняла оскаржуване рішення.

Тобто, в матеріалах справи на момент розгляду судом, були відсутні докази, а саме постанова про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1,2,3 ст. 121 КУпАП, яка набрала законної сили.

Фактично, за вказаних обставин суд був позбавлений можливості об`єктивно розглянути справу про адміністративне правопорушення та прийняти рішення про наявність в діях ОСОБА_1 (складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КупАП, що свідчить про формальність, поверхневість, однобічність судового розгляду. Оскільки, жодного належного доказу у справі не має, наявні лише посилання в протоколі про адміністративне правопорушення в частині саме кваліфікації (яка в свою чергу не узгоджується з формулюванням суті адмінаправопорушення) та інформації у довідці, яка також відповідно вищевикладеного несе сумнівний характер.

Крім того, в формулюванні суті правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення та у оскаржуваній постановіміститься посилання про наявність тріщини на лобовому склі, однак в матеріалах справи відсутні бідь-які докази, які б підтверджували даний факт, а також хоч які-небудь ідентифікуючі ознаки вказаної тріщини( розмір, локалізація і т.д.)

З наведеного є очевидним, що, розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 за №14.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав частково та просив провадження по справі закрити, обмежитись усним зауваженням, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 фактично визнав свою вину та додатково пояснив, що він працює водієм в приватному підприємстві «Авен-Єзєр», що є єдиним джерелом доходу його та його родини, на утриманні має двох малолітніх дітей 2011 та 2014 року народження, а також дружину.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завдання провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 24 січня 2019 року о 13 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Богдан А-091», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Лисківська,22 в м.Києві, який використовується для надання послуг перевезення пасажирів, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов (дата чергового проходження 12.01.2019 року). Крім того, на лобовому склі тріщина, чим порушив вимоги п.31.3 «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно з ч.4 ст. 121 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- поясненнями ОСОБА_1 про те, що він дійсно 08.08.2019 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, у зв`язку з тим, що в автобусі, яким керував та який використовується для надання послуг перевезення пасажирів, не працювала кнопка аварійного відчинення дверей та 24.01.2019 року на нього працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП, у зв`язку з тим, що він керував автобусом №233, який використовується для надання послуг перевезення пасажирів, та який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов і автобус має тріщину лобового скла;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 125662 від 24 січня 2019 року (а.с.2), в якому викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, він підписаний ОСОБА_1 без будь-яких застережень та доповнень, зазначенням того, що він визнає вину;

- постановою про адміністративне правопорушення серії БР №872200 від 08.08.2018 року, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч.2 ст.121 КУпАП, у зв`язку з тим, що він 08.08.2018 року в м.Київ по вул.Лисківська, 31, керував транспортним засобом БОГДАН А-091, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому не працювала кнопка аварійного відчинення дверей.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції, будь-яких належних та допустимих доказів, що вказували б на однобічність та упередженість висновків суду апеляційна скарга не містить, не надав їх і ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з вимог ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Враховуючи те, що ОСОБА_1 своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, з пояснень останнього та матеріалів адміністративного провадження вбачається, що він є єдиним годувальником родини, працює водієм, на утриманні має дружину та двоє дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, з урахуванням того, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами поставить його у скрутне матеріальне становище, суд приходить до висновку, що дане правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам і є малозначним.

З урахуванням вказаних обставин щодо ОСОБА_1 можливо застосувати положення ст. 22 КУпАП, з оголошенням йому усного зауваження, що буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень.

Приймаючи до уваги, що апелянт просив скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, його скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.03.2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

На підставі ст.22 КУпАП провадження по справі щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 (шість) місяців - закрити, обмежившись усним зауваженням.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Миколюк