П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2019 Справа №607/7464/19

26 березня 2019 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участю ОСОБА_1,

адвоката ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №655400 від 13 березня 2019 року, 13 березня 2019 року о 09 год. 10 хв. по вул.Острозького-Шевченка, на законну вимогу поліцейського роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції ОСОБА_4 предявити документи, які засвідчують особу, ОСОБА_1 не реагував та почав шарпати за формений одяг, погрожував фізичною розправою. На законні вимоги припинити правопорушення не реагував.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали.

ОСОБА_1 вказав, що 13 березня 2019 року зупинився на перехресті вул.Кн.Острозького-Шевченка, для того, щоб дружина змогла забрати результати аналізів, оскільки в подальшому вона мала терміново зявитись на операцію на 10 год. 00 хв. ТОКПЦ «ОСОБА_4 і дитина», що по вул.Замкова, 10 в м.Тернополі. Під час зупинки до нього підійшли працівники поліції, яким він пояснив, що припаркувався лише на 3-5 хв., щоб забрати аналізи з медустанови. Однак, працівники поліції попросили предявити документи. Після чого, він відкрив двері автомобіля і намагався взяти документи. В той же час працівник поліції почав витягувати його силою, схопивши за куртку, почав заламувати руки назад та надівати кайданки. На його неодноразові запитання, поліцейські пояснили, що надівають кайданки за непокору. Однак, він будь-яких дій передбачених ст.185 КУпАП не вчиняв.

Посилаючись на наведене та те, що обставини зазначені у протоколі не відповідають дійсності, просив провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника - адвоката ОСОБА_2, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах докази, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №655400 від 13 березня 2019 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 13 березня 2019 року о 09 год. 10 хв., по вул.Острозького-Шевченка, на законну вимогу поліцейського роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції ОСОБА_4 предявити документи, які засвідчують особу, ОСОБА_1 не реагував та почав шарпати за формений одяг, погрожував фізичною розправою. На законні вимоги припинити правопорушення не реагував.

Положення статті 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об'єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об'єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов'язків.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним дій передбачених ст.185 КУпАП.

Із оглянутих в судовому засіданні відеоматеріалів долучених до матеріалів справи вбачається, що ними зафіксовано лише факт розмови працівників поліції з ОСОБА_1 про те, що останній припаркувався у невстановленому для цього місці, факт затримання ОСОБА_1, розяснення працівників поліції про вчинення ОСОБА_1 непокори та складення відносно останнього протоколу про адміністративне правопоршення.

Із вказаних відеоматеріалів судом не встановлено факт вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського, що проявлялись в наступних діях, а саме: категорична відмова ОСОБА_1 предявити документи, які засвідчують особу, не реагування на законні вимоги припинити правопорушення та шарпання за формений одяг, погрожування фізичною розправою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, яка є дружиною ОСОБА_1, суду пояснила, що дійсно у вказану дату та час вони із чоловіком припаркувались на перехресті вулиць «Острозького-Шевченка», у звязку із необхідністю відвідати лабораторію «Сінево». Вона на 5 хв. залишила транспортний засіб, а повернувшись на місце виявила ОСОБА_1, на якого працівники поліції наділи кайданки, пояснюючи це злісною непокорою працівникам поліції. На її неодноразові прохання відпустити чоловіка та оформити відповідні матеріали на місці, у звязку із необхідністю доставити її у лікарню ТОКПЦ «ОСОБА_4 і дитина», поліцейські в категоричній формі відмовили у її проханні. ОСОБА_1 будь-яких дій зазначених у протоколі у її пристуності не вчиняв.

Будь-які інші докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського, що проявлялись в наступних діях, а саме: відмова ОСОБА_1 предявити документи, які засвідчують особу, не реагування на законні вимоги припинити правопорушення та шарпання за формений одяг, погрожування фізичною розправою, в матеріалах справи відсутні.

Встановлено, що в матеріалах справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції ОСОБА_5, відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували обставини викладені у протоколі та факт умисного вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ст.185 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що як протокол, так і рапорт складено працівником поліції ОСОБА_4, відносно якого було вчинено дії ОСОБА_1, згідно протоколу, що викликає сумнів у його належності та достовірності, як доказу по справі.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні, достатні, допустимі та достовірні докази, які в їх сукупності та взаємозвязку доводили б вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП слід закрити, за відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 185, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_6