ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №640/71/19 Головуючий суддя І інстанції Колесник С. А.
Провадження № 33/818/688/19 Суддя доповідач Цілюрик В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України ОСОБА_1 , його захисників адвокатів Муфазалова Сергія Рашитовича, ОСОБА_2 Максима Сергійовича, представника Харківської митниці ДФС Тиндика Михайла Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 18 січня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 572 614 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил.

Судом першої інстанції було встановлено, що 12.08.2018 року о 10.30 через зону митного контролю пункту пропуску «Гоптівка» у напрямку руху з України до Російської Федерації рухався ОСОБА_1 , і при проведенні усного декларування заявив, предметів, обмежених або заборонених до переміщення через митний кордон України у нього немає, але працівниками митниці ОСОБА_1 було запропоновано пред`явити речі, що знаходяться на ньому, на що він повідомив, що приховує на собі пасок з тканини з кишенями, у яких знаходилась іноземна валюта номіналом: 1000 рублів Російської Федерації (РФ) загальною сумою 1 400 000 (один мільйон) рублів РФ.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.483 МК України.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 18.01.2019 року скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях події і складу правопорушення або постановити нову постанову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що під час внесення постанови повний текст судом оголошено не було, копію рішення отримано лише 24.01.2019 року, про що в матеріалах справи є розписка (а.с.113). Після чого захисником Чишко С.В. 04.02.2019 року було подано апеляційну скаргу, яку було повернуто у зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують його повноваження на апеляційне оскарження. 19.02.2019 року захисник Чишко С.В. повторно подав апеляційну скаргу аналогічного змісту та клопотанням про поновлення строку, в задоволенні якого постановою Харківської апеляційного суду від 24.04.2019 року було відмовлено, оскільки перша апеляційна скарга була подана за межами строків оскарження.

Вказує, що необізнаність ОСОБА_1 про хід розгляду справи, відсутність у нього юридичної освіти, неотримання звіту про виконання договору про надання правової допомоги, введення його в оману та як наслідок, не вчинення активних дій щодо оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2019 року .

В апеляційній скарзі її апелянт вказує, що у нього був відсутній намір щось приховати від митного контролю, вважає посилання співробітників митниці, що в нього спостерігалося нехарактерне випирання одягу безпідставним, він лише мав намір зберегти гроші від можливих протиправних посягань по дорозі до кордону, про що він неодноразово заявляв.

Наголосив, що в суді першої інстанції пояснював, що він насправді зайшов у приміщення митниці з метою заповнення письмової декларації.

Вважає його письмові пояснення, які були надані ним на митному пості неспроможними, оскільки на момент їх складання він та члени його родини були незаконно затриманні посадовими особами митниці, протягом 6 годин утримувались без їжі та води. Саме ці обставини та нелюдського поводження виявилися тиском на себе, та членів своєї сім`ї, які були разом з ним, в результаті чого він надав неправдиві пояснення про те, що при усному декларуванні не вказав, що провозить з собою гроші.

Посилається на те, що вищезазначені обставини також підтверджуються листом Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області №18074 від 11.10.2018 року, відповідно до якого матеріал за зверненням його дружини 12.08.2018 року о 16:58 за фактом незаконного затримання на митному пості «Щербаківка» зареєстрований у ЕО за №8432.

Зазначив, що висновки, що відображені у протоколі про порушення митних правил №1583/80700/18 є помилковими, оскільки відповідно до ст.10 МК України, митний кордон співпадає з державним кордоном України, що свідчить про те, що ОСОБА_3 не міг переміщувати товари через митний кордон, оскільки до нього він взагалі не дійшов.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисників, які підтримали вимоги апеляційної скарги, представника Харківської митниці ДФС Тиндика М.Ф., який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску апеляційний суд вважає поважними, та задовольнити частково апеляційну скаргу виходячи з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , надаючи пояснення пояснив, що 12.08.2019 року при проходженні ним митного контролю на питання працівника митниці повідомив, що в нього є валюта, яку він насправді хотів задекларувати, після чого він зайшов до службового приміщення, присутні там митні працівники попросили його почекати, але пізніше звинуватили у тому, що він, та члени його родини, які були з ним контрабандисти, протримали в службовому приміщенні 5 годин. Зазначив, що лише у вечорі з`явились свідки, які підписали протокол, навіть не читаючи його, та не знайомлячись з його змістом. Вказав, що не був обізнаний про порядок оформлення митних документів, не знав як правильно складати декларацію, у зв`язку з чим і звернувся до робітника митниці, який був на першому пункті, ще до паспортного контролю. Процедура усного опитування, як вид декларування йому не відома, він самостійно повідомив митників, що перевозить 1400 000 рублів. Рішення перевозити гроші саме у натільному паску було прийнято за для попередження можливого пограбування у дорозі. Пасок з грошима був під сорочкою, він явно випирав, вважає, що його неможливо вважати як сховище, або тайник.

Приймаючи рішення про часткове задоволення вимог апелянта, апеляційний суд виходить з того, що згідно зі змісту протоколу про порушення митних правил №1583/800700/18 від 12.08.2019 року зазначено, що 12.08.2018 року о 10.30 через зону митного контролю пункту пропуску «Гоптівка» у напрямку руху з України до Російської Федерації ОСОБА_1 переміщувався у пішому порядку. При проведенні усного декларування на предмет переміщення через митний кордон України товарів (предметів), які заборонені (обмежені) до переміщення через митний кордон України, а також будь-якої зброї, боєприпасів, отруйних та вибухових речовин, наркотиків, валюти, культурних цінностей та інших предметів, які підлягати обов`язковому декларуванню, громадянин України ОСОБА_1 заявив, що вищезазначеного не переміщує. При зовнішньому огляді ОСОБА_1 наочно спостерігалось нехарактерне випирання одягу, що може свідчити про можливість переміщення через митний кордон України заборонених або обмежених товарів. ОСОБА_1 було запропоновано пред`явити речі, що знаходяться на ньому, на що ОСОБА_1 самостійно показав, пасок білого кольору з тканини, з кишенями, у яких знаходилась іноземна валюта номіналом: 1000 рублів Російської Федерації загальною сумою 1 400 000 рублів РФ, що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2018 складає 18218, 57 євро.

Крім того, згідно аркуша справи 10, у доповідній записці головний державний інспектор митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС Савицький С.О. вказав, що громадянину ОСОБА_1 було запропоновано пред`явити речі, що знаходились на ньому, на що останній самостійно показав, що приховував на собі пасок білого кольору з тканини, з кишенями, у яких знаходилась іноземна валюта номіналом: 1000 рублів РФ, в сумі 1400000 рублів РФ, що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2019 року складала 18218, 57 євро.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає у разі вчинення дії з переміщення або дії, спрямованої на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

У загальному розумінні, під незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю, варто розуміти їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товаром вигляд інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві данні.

Враховуючи зміст протоколу про порушення митних правил та постанови судді, а саме відображення у них дій ОСОБА_1 , який не декларуючи усю суму грошей, які він переміщував через митний кордон, але які самостійно на пропозицію митного працівника показав йому при спілкуванні з ним, та відносно якого особистий огляд не проводився, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за недекларування товарів, які переміщуються через митний кордо України, та які підлягають обов`язковому декларуванню, оскільки він здійснював переміщення валюти 1400 000 рублів Російської Федерації, що згідно курсу НБУ станом на 12.08.2019 року складало 18218, 57 Євро.

Переміщення цих грошей у натільному паску апеляційний суд не може розцінювати, як намір ОСОБА_1 приховати їх від митного контролю з використанням сховища, оскільки останній, як свідчать матеріали справи самостійно їх показав на пропозицію митного працівника, а крім того посилання ОСОБА_1 , що цей пасок використовувався ним для запобігання можливих протиправних посягань по дорозі до кордону нічим не спростовані, та враховуючи суму грошей, які ним переміщались, є досить логічними.

Відповідно до розділу 2 Інструкції щодо переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженою Постановою Правління НБУ від 27.05.2008 року № 148, фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу.

Фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Юридична особа ввозить готівку в Україну або вивозить її за межі України через повноважного представника без обмеження суми за умови письмового декларування відповідному митному органу в повному обсязі.

Повноважний представник юридичної особи, якій належать (орендовані, зафрахтовані або ті, що формуються в Україні/за межами України) транспортні засоби, що здійснюють пасажирські рейси, ввозить/вивозить готівку та/або реалізований товар, на підставі відповідних касових документів.

Повноважний представник декларує готівку, яку ввозить/вивозить за дорученням юридичної особи та власні кошти, окремо з використанням двох примірників митної декларації.

Фізична особа, юридична особа ввозять в України і вивозять за межі України готівку сумі, що перевищує в еквіваленті 10000 євро, за наявності документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків банків (фінансових установ), виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10000 євро.

Фізична особа нерезидент має право вносити кошти на рахунки в уповноважених банках або виконувати інші операції в банках України на підставі митної декларації.

Відповідно до частини 1 та 3 ст. 197 МК України, у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються органами доходів і зборів на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму "єдиного вікна" відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України. У випадках, передбачених цим Кодексом, для здійснення митних формальностей можуть використовуватися паперові примірники таких документів, надані декларантом або уповноваженою ним особою. Обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Згідно приписів ст. 231 МК України, митний контроль товарів, що переміщуються через митний кордон України трубопровідним транспортом та лініями електропередачі, у тому числі з метою транзиту через митну територію України, здійснюється в місцях митного контролю, які визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмового, усного, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон, а положеннями статті 342 МК України встановлено, що для забезпечення митного контролю посадовими особами органу доходів і зборів може проводитися усне опитування громадян та посадових осіб підприємств. Усне опитування громадян та посадових осіб підприємств під час здійснення митного контролю - це отримання посадовою особою органу доходів і зборів інформації, що має значення для здійснення митного контролю, від осіб, які володіють такою інформацією. У разі необхідності під час проведення усного опитування складається протокол, форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Про складення протоколу особа, яка опитується, попереджається перед початком опитування.

Приписами статті 366 МК України визначена двоканальна система митного контролю транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, де двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян. Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку саме переміщення товарів через митний кордон України.

Статтею 369 МК України визначений порядок переміщення (пересилання) особистих речей громадянами через митний кордон України, де особисті речі, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, підлягають декларуванню шляхом учинення дій, усно або, за бажанням власника чи на вимогу органу доходів і зборів, письмово, не оподатковуються митними платежами та звільняються від подання проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України. У міжнародних поштових та експрес-відправленнях особисті речі переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у порядку та на умовах, встановлених для переміщення (пересилання) товарів.

Крім того відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 431, якою затверджено форму митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності.

Із аналізу викладених вище правових норм, апеляційний суд дійшов висновку, що обов`язковє декларування передбачає процедуру заповнення декларації встановленої форми, та складання певного документа, а в даному конкретному випадку під час усного опитування ОСОБА_1 не було складено протоколу про його усне опитування відповідно до вимог ч. 3 ст. 342 МК України, та матеріали справи не містять доказів, що йому було запропоновано скласти декларацію.

Приймаючи рішення про необхідність зміни постанови від 18.05.2019 року, апеляційний суд також керується практикою Європейського Суду з прав людини у справі «Надточій проти України» де Суд зазначив, що майно, яким користувався заявник, та щодо якого національним судом було прийнято рішення про конфіскацію грошового еквівалента вартості цього майна є майном, на яке у заявника існує право на мирне володіння. Європейський суд зазначив, що рішення національного суду про конфіскацію грошової вартості майна становило втручання у право заявника на мирне володіння майном, і таке втручання має здійснюватись відповідно до національного законодавства держави-відповідача, та не порушувати "справедливий баланс" між вимогами інтересів суспільства і необхідними умовами захисту основоположних прав особи.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що адміністративна відповідальність за ст. 472 МК України настає у разі письмового недекларування суми, що перевищує 10 000 євро, то в даному конкретному випадку з урахуванням наведеного вище, згідно санкції цієї правової норми конфіскації підлягає саме та сума, яка перевищує цей розмір (8218, 57 євро), а також штрафні санкції мають обчислюється саме з цієї суми.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, ст. ст.486, 489 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 18.01.2019 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, вказану вище постанову змінити. В абзаці 6 та 18 її мотивувальної частини замість посилання на ч.1 ст. 483 МК України зазначити, ст. 472 МК України.

Пункт 1 резолютивної частини постанови викласти в такій редакції: «Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 в порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 100 відсотків товару, який підлягає обов`язковому декларуванню, а саме 258831,14 грн, та конфіскувати предмети, які підлягають обов`язковому декларуванню та не були задекларовані, а саме 631587 рублів Російської Федерації, які знаходяться на зберіганні в Харківській митниці ДФС.

Після пункту 2 резолютивної частини постанови додати: «Різницю між фактично вилучених у ОСОБА_1 грошима, та грошима, які підлягають конфіскації а саме 768413 рублів Російської Федерації повернути ОСОБА_1 .

В решті вказану постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик