Справа № 580/2880/18
Номер провадження 3/580/16/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засіданні ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 2 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 024881 від 09.12.2018 року ОСОБА_2 звинувачується в тому, що він 09.12.2018 року о 23:30 год. в м. Лебедин по вул. Першогвардійська Сумської області керував автомобілем ОСОБА_3 з ознаками алкогольного спяніння. Згідно висновку Лебединської ЦРЛ № 190 від 09.12.2018 року перебуває в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 09.12.2018 року близько 23 год. разом зі своїми знайомим він знаходився в автомобілі ОСОБА_3 по вул. Першогвардійська. м. Лебедин Сумської області. Водієм даного автомобіля він не був. В цей час підїхали працівники поліції та звинуватили його у перебуванні за кермом з ознаками спяніння. Він їм пояснював, що водієм транспортного засобу є інша особа. Однак, такі його пояснення не були взяті до уваги у звязку з чим відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким він не згоден.

Вислухавши ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні…

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав, а досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення.

В матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення ОБ № 024881 від 09.12.2018 року, складений щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також висновок Лебединської ЦРЛ № 190 від 09.12.2018 року про його перебування в стані алкогольного спяніння 09.12.2018 року.

Однак, суд вважає, що дані докази не підтверджують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушення.

Так, ОСОБА_2 в судовому засіданні факт вживання ним у той день спиртного не заперечив, але пояснив, що водієм він не був, так як за кермом автомобіля перебувала інша особа. В ході судового розгляду такі доводи ОСОБА_2 не спростовані, оскільки не було добуто доказів на підтвердження того, що саме останній перебував за кермом транспортного засобу. З огляду на викладене, суд вважає, що даний факт не знайшов свого підтвердження.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу.

Суд вважає, що за таких обставин працівники поліції не вправі були складати адміністративні матеріали щодо ОСОБА_2, оскільки встановлено, що він не був водієм в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху.

Ухвалюючи рішення, суд також звертає увагу на порушення порядку проходження огляду на стан спяніння.

Так, за допомогою спецзасобів пройти огляд на визначення стану спянінні на місці ОСОБА_2 не пропонували. Докази про те, що йому була надана така можливість матеріали справи не містять.

Суду вважає, що за таких обставин дії інспектора поліції не узгоджуються з положеннями ОСОБА_4 про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, в якій закріплено порядок огляду водіїв на стан спяніння.

ОСОБА_4 визначено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Отже, спеціальним порядком, про який іде мова в ст. 130 КУпАП, визначено, що водієві надається право пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і лише у разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами він направляється в медичний заклад.

З огляду на викладене, суд вважає, що огляд ОСОБА_2 на стан спяніння у визначеному законом порядку працівниками поліції забезпечений не був, а тому суд не приймає до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 190 від 09.12.2018 року, як належний доказ.

Враховуючи усе вище викладене, суд приходить до висновку про недоведеність звинувачень ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КП АП, що є підставою закриття провадження у справі згідно зі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Чхайло