Справа № 712/1186/19
Провадження № 3/712/510/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю прокурора Лисика М.А., захисника ОСОБА_1 розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки НП України про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої державним виконавцем у Центральному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

29.01.2019 до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшли з Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2019 № 306413 ОСОБА_2, будучи на посаді державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, будучи відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за 2017 рік, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», оскільки граничний термін подачі був 31.03.2018, а декларація фактично подана 11.04.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП..

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки вважає, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, вина у вчиненні корупційного діяння доведена повністю та застосувати до неї адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що на момент подачі Декларації перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та перебувала в іншій місцевості у звязку з тяжкими сімейними обставинами, дитина постійно хворіла та потребувала домашнього догляду, вітчим має тяжке захворювання і перебував на лікуванні у місці Києві, тому вона була вимушена тимчасово проживати в с. Червона Слобода, за місцем реєстрації ОСОБА_3 (вітчима). Так як не мала доступу до мережі Інтернету ні за місцем проживання. ні за місцем роботи, не мала змоги вчасно подати декларацію. Крім того зазначила, що умислу на приховування інформації про доходи не мала, декларацію подала одразу , як тільки була можливість, а саме: 11.04.2018.

Захисник в судовому засіданні просив закрити адміністративну справу за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та просив приєднати до матеріалів справи клопотання з додатками.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_2, захисника, прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, КпАП України передбачає лише дві форми вини: умисел або необережність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч. 1 ст. 11 КУпАП).

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисно або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 172-6 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п.2 роз'яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Вказаний перелік не є вичерпним, а тому поважність причин неподання декларації є оціночним поняттям.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 займає посаду державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, на яку відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» поширюється дія цього Закону.

Ч.1ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Отже, законом граничний термін подачі 31.03.2018.

Суддя оцінюючи пояснення ОСОБА_2 наданими у судовому засіданні, письмові докази на підтвердження доводів, доданих до протоколу та які містяться у матеріалах справи, приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 не мала умислу на вчинення адміністративного правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 21.12.2015 по 29.10.2018, включно про що свідчить наказ Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 3371/к від 17.12.2015.

З пояснень ОСОБА_2 наданих в судовому засіданні вбачається, що остання не мала прямого умислу на вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією. Остання своєчасно не подала декларацію, оскільки здійснювала постійний догляд за малолітньою дитиною, яка постійно хворіла та потребувала домашнього догляду, що підтверджується відповідною медичною документацією (довідкою № 27 від 22.02.2019), а також відсутністю електронного ключа, так як ОСОБА_2 проживала в іншій місцевості, за сімейними обставинами, про що свідчить довідка Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 11.03.2019 № 656.

Вказані доводи ОСОБА_2 не спростовані ні прокурором в судовому засіданні, ні матеріалами справи.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, що декларація подана несвоєчасно з поважних причин, що свідчить про невинуватість ОСОБА_2 через відсутність умислу на вчинення правопорушення, а саме субєктивної сторони складу правопорушення, відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, тому в даному випадку судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст. 7, п.1 ч.1 ст. 247 , ст.ст. 283 - КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрити, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Черкаської області.

Суддя Соснівського

районного суду міста ОСОБА_4Кончина