Справа №461/3640/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В. за участю секретаря Іваника Р.В., прокурора Германовича Н.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження м. Львів, працює проектним менеджером у ТзОВ «Елекс», зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади начальника управління молоді та спорту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 26.04.2018 року о 23:01 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію (після звільнення) за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 під час розгляду справи факт правопорушення визнав.

Прокурор в судовому засіданні протокол підтримав та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку особи стосовно якої складений протокол та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №465 від 17.05.2019 року, копією декларації (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 за 2017 рік; витягом з офіційного сайту НАЗК; рапортом оперативного оперуповаженого; повідомленням НАЗК про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації; розпорядженням Львівського міського голови №203-к від 10.02.2017 року; положенням про управління молоді та спорту гуманітарної політики ЛМР; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по даній справі, з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади начальника управління молоді та спорту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 26.04.2018 о 23:01 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію (після звільнення) за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу правопорушника, який раніше фактично до адміністративної відповідальності не притягувався, вину у вчиненні правопорушення визнав.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення на правопорушника підлягає стягненню 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6, 247, ст. 283, ст. 284 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384,20 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.В. Стрельбицький