Номер провадження: 33/813/456/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Павлючук Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР№369738 від 09.12.2018 року вбачається, що 25.11.2018 року близько 16 годин ОСОБА_3, знаходячись у громадському місці, біля буд. №1 по пров. Політкаторжан в м. Одесі, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4, поводив себе агресивно, порушив громадський порядок, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 119,00 гривень. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 через представника - адвоката ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 існує тривалий судовий спір, з приводу якого між ними періодично виникають конфлікти; 2) ОСОБА_4 за адресою буд. №1 по пров. Політкаторжан в м. Одесі постійно не мешкає, а лише відвідує своє домоволодіння; 3) свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є зацікавленими особами, між апелянтом та ними також існують неприязні стосунки; 4) конфлікт між сторонами стався не в громадському місці, а біля квартири ОСОБА_3; 5) факт нецензурної лайки ОСОБА_3 не підтверджено жодними доказами.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та обєктивному зясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Диспозицією ст. 173 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР№369738 від 09.12.2018 року, з якого вбачається, що 25.11.2018 року близько 16 годин ОСОБА_3, знаходячись у громадському місці, біля буд. №1 по пров. Політкаторжан в м. Одесі, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4, поводив себе агресивно; поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дільничного офіцера поліції ОСОБА_7

При цьому дільничний офіцер поліції ОСОБА_7 пояснила суду, що на підставі заяви ОСОБА_4 вона проводила перевірку, в ході якої нею були опитані ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 За результатами перевірки було встановлено, що інформація, викладена у заяві ОСОБА_4П, підтвердилась та в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у звязку з чим вона склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги, дійшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Посилання апеляційної скарги на те, що свідки є зацікавленими особами у визнанні ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не підтверджені належними та допустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо зацікавленості ОСОБА_5, ОСОБА_6 надавати свідчення не на користь ОСОБА_3 через неприязні між ними стосунки є необґрунтованими та висновків суду першої інстанції щодо наявності вини останнього у скоєнні адміністративного правопорушення не спростовують.

Посилання апеляційної скарги на незгоду ОСОБА_3 з протоколом про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, спростовується матеріалами справи, а саме, протокол серії ГР№369738 від 09.12.2018 року власноруч підписано ОСОБА_3 без жодних зауважень (а.с.2).

Доводи представника апелянта на ту обставину, що ОСОБА_4 не проживає постійно за адресою, де стався конфлікт, тому повинен був обрати інший шлях до свого домоволодіння також не спростовує обставин, які містяться в матеріалах справи та свідчать про наявність вини ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, подану в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов