Провадження № 33/824/626/2019 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м.Києва від 14 вересня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 14 вересня 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №041316 від 18.06.2018 року ОСОБА_2, 18.06.2018 року о 02 годині 40 хвилин, по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп» 54 км, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, бліде обличчя.

Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить її змінити та застосувати до нього вимоги ст.22 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що 18.06.2018 року не перебував в стані сп'яніння, під час того, як його зупинили працівники поліції поспішав по сімейних справах та з приводу затримки хвилювався, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, куди його мали відвести працівники поліції з підстав того, що не довіряв лікарям, які проводять такі огляди, вважає, що вони співпрацюють з працівниками поліції та виносять завідомо неправомірні заключення.

Зазначає, що самостійно пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі та довідку має надати в судовому засіданні.

Крім того, стверджує, що працівники поліції після відмови від освідування, дозволили йому їхати далі на своєму автомобілі, не забрали автомобіль на штраф майданчик та не обмежили його в керуванні транспортним засобом.

Звертає увагу, що адміністративне стягнення було на нього накладено без врахування ст.33 КУпАП, та за своїм видом є несправедливим і не відповідає характеру вчиненого правопорушення, без врахування обставин, що пом'якшують та обтяжують стягнення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що участі в судовому розгляді він не приймав, копію судового рішення отримав лише 09.10.2018 року.

Звертає увагу, що суд першої інстанції проігнорував його заяву про перенесення розгляду справи та розглянув адміністративне провадження у його відсутність, чим порушив його права та обмежив в доступі до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_4, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

В порушення вимог закону, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_4, чим грубо порушив його процесуальні права та обмежив ОСОБА_4 в доступі до правосуддя.

Вищевказане порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.

Так, визнаючи винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

Відповідно до п.4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395 огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, відповідно до чинного законодавства.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_4 пояснив, що 18.06.2018 року приблизно о 02 годині 40 на своєму автомобілі НОМЕР_2 рухався по автодорозі М-06 «Київ-Чоп» 54 км., де без будь-яких на те причин був зупинений працівниками поліції, при перевірці документів пояснив, що забув права на керування транспортним засобом вдома, так як поспішав до дружини, яка напередодні подзвонила та повідомила, що захворіли діти, під час спілкування з працівниками поліції вони виявили застереження щодо перебування його з явними ознаками наркотичного сп'яніння та запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі охорони здоров'я, на що він відмовився, пояснюючи що має терміново їхати до родини, однак працівники поліції ніяким чином не реагували, та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення, звернув увагу, що під час відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння свідки були відсутні, його від керування транспортним засобом не відстороняли, в стані наркотичного сп'яніння не перебував, свідків при проведенні огляду на стан наркотичного сп'яніння не було, протокол підписав та надав пояснення під диктовку працівників поліції.

Також під час апеляційного розгляду було проглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що працівники поліції пропонують ОСОБА_4 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі охорони здоров'я за відсутності свідків, без будь-яких обґрунтувань щодо ознак наркотичного сп'яніння, не роз'яснюючи йому права та обов'язки.

З метою перевірки показань ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак, на виклики до суду вони не з'явився, а нормами КУпАП не передбачається його примусовий привід.

Крім того, згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тому перевірити достовірність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не виявилось можливим, а ставити під сумнів вищезазначені пояснення у суду немає підстав.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій має містити поряд з даними про особу правопорушника і прізвища, адреси свідків, які підписують протокол.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан наркотичного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, якщо такий огляд був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, то він, згідно ч.5 ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Оскільки ОСОБА_4 в засіданні заперечив факт присутності свідків під час його відмови від огляду на стан наркотичного сп'яніння, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, то протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст. 130 КУПАП складений з порушеннями вимог діючого законодавства, так як містить відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які написані під шаблон, одним почерком, з яких вбачається, що ОСОБА_4 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за домогою приладу «Драгер» для визначення стану спяніння, що ставить під сумнів їх достовірність.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_4 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, висновок судді першої інстанції про визнання ОСОБА_4 винним за ч.1 ст. 130 КУпАП є таким, що не ґрунтується на належних та допустимих доказах, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження-закриттю за відсутності в діях ОСОБА_4 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4. - задовольнити.

Постанову судді Солом'янського районного суду м.Києва від 14 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_4. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Миколюк