Провадження №3/263/3652/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Шатілова Людмила Григорівна розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Авдіївки Донецької області, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 187 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 403415 від 26.08.2019 року ОСОБА_1 17.08.2019 року о 22-15 год. перебуваючи під адміністративним наглядом, був відсутній за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п. 3 постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.03.2019 року, тим самим здійснив адміністративне правопорушення передбачене ст. 187 ч.2 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 403417 від 28.08.2019 року ОСОБА_1 23.08.2019 року о 23-30 год. перебуваючи під адміністративним наглядом, був відсутній за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п. 3 постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.03.2019 року, тим самим здійснив адміністративне правопорушення передбачене ст. 187 ч.2 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 403414 від 26.08.2019 року ОСОБА_1 15.08.2019 року о 09-00 год. не з`явився до ЦВП на реєстрацію, чим порушив п. 4 постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.03.2019 року, тим самим здійснив адміністративне правопорушення передбачене ст. 187 ч.2 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 403416 від 26.08.2019 року ОСОБА_1 19.08.2019 року о 23-10 год. перебуваючи під адміністративним наглядом, був відсутній за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушив п. 3 постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.03.2019 року, тим самим здійснив адміністративне правопорушення передбачене ст. 187 ч.2 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 403413 від 26.08.2019 року ОСОБА_1 05.08.2019 року о 09-00 год. не з`явився до ЦВП на реєстрацію, чим порушив п. 4 постанови Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.03.2019 року, тим самим здійснив адміністративне правопорушення передбачене ст. 187 ч.2 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Постанови суду від 03.10.2019 року, 14.11.2019 року, про примусовий привід ОСОБА_1 у судові засідання органами поліції виконані не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_1 , якому було відомо про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, повідомлено про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

За зазначених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим, згідно зі ст.268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які маються у справі.

Частиною 1 ст. 187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд.

Частиною 2 ст. 187 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Так, постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.03.2019 року відносно ОСОБА_1 був встановлений адміністративний нагляд строком на один рік і п. 3 визначено обмеження: заборона виходу з будинку (квартири) з 22-00 год. до 04-00 год.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається вина, в скоєнні правопорушень, передбачених ст.187 ч.2 КУпАП, яка підтверджується письмовими поясненнями правопорушника, постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.03.2019 року та іншими матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер та ступень скоєного, конкретні обставини справи, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а тому приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції даної статті.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 403417 від 28.08.2019 стосовно ОСОБА_1 , правопорушення було вчинено 23.08.2019 року, тобто з моменту його вчинення минуло більш ніж три місяці, тому суд прийшов до висновку про закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, з-поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

На підставі викладеного та керуючись ст.33, 38, 187 ч.1 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.187 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Л.Г. Шатілова