Справа № 461/344/19 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/811/165/19 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю захисника адвоката ОСОБА_2, представника Львівської митниці ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 січня 2019 року, якою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, та провадження у справі закрито,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК Українита підставі ст. 22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_5 за ст. 472 МК України закрито.

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил № 7280/20900/18 від 01 грудня 2018 року товар: 4 шини гумові пневматичні для вантажних транспортних засобів, виробництва фірми «HANKOOK» з маркуванням Smart flex DH31, розміру 315/70R22.5, загальною вагою 260 кг. - повернуто ОСОБА_5 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.

Згідно з постановою, ОСОБА_5 визнано винним в тому, що 01 грудня 2018 року, близько 12 години 56 хвилин, в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС в напрямку «в'їзд в Україну» заїхав транспортний засіб з р.н. НОМЕР_1/ВХ5625ХР під керуванням ОСОБА_5, водія TOB «Транс АР Регіон» ( м. Волочиськ, вул. Подільська 37), який здійснив перевезення товару а саме: сало свиняче (хребтове) заморожене», вагою брутто 21424 кг за ЕЕ№209160/2018/009769 на адресу TOB «Торговий дім «Імпекс» (03126 м. Київ, вул. Академіка Білецького, буд.34, оф.27), відправник: Міг Kar HF Spolka z ograniczona odpowiedzialnosci (Makowiska, ul. Radomszczanska 82, 98-330 Pajeczno). Як підставу для переміщення вказаного товару ОСОБА_5 до митного контролю було подано наступні документи: рахунок фактура VAT EKSP 154/11/2018FEx від 30.11.2018 р., CMR #491834 від 30.11.2018 р.

У ході письмового декларування ОСОБА_5 заявив про відсутність у нього будь яких товарів які є обов'язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «під митним контролем» №082 під час проведення митного огляду в ящиках для інструментів без ознак приховування було виявлено не задекларовані за встановленою формою товари, а саме: 4 шини без дисків для великогабаритних транспортних засобів виробництва фірми «HANKOOK» з маркуванням Smart flex DH31 розміру 315/70R22.5, загальною вагою 260 кг. При цьому у протоколі зазначено, що ОСОБА_5 пояснив, що даний товар йому передали для перевезення до України.

Дії ОСОБА_5 органом митниці кваліфіковані за ст. 472 МК України.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, представник Львівської митниці ДФС ОСОБА_6, та адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.

Представник Львівської митниці в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 24 січня 2019 року та прийняти нову, якою визнати його винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення передбачене даною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці вилученого протоколом про порушення митних правил №7280/20900/18.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог представник митниці покликається на те, що постанова судді є необ'єктивною, невмотивованою, незаконною та безпідставною, оскільки спосіб вчинення правопорушення та вартість предмету порушення митних правил свідчать про економічну небезпеку Держави.

На його переконання, прийнята постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 24 січня 2019 року, у звязку з поважністю причини його пропуску, скасувати її, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що в діях ОСОБА_5 відсутня субєктивна сторона правопорушення, тобто немає його вини у недекларуванні товару при виїзді, так і при вїзді на митну територію України, оскільки він вважав, маючи на це відповідні підстави, що в даному випадку вказані автомобільні шини не підлягають обовязковому декларуванню.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_5 будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, що стверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, не з'явився, про причини неявки суду не повідомив і клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції подав заяву про розгляд апеляційної скарги без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_7

Заслухавши адвоката, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечив апеляційну скаргу представника митниці, представника Львівської митниці ДФС, який підтримав подану апеляційну скаргу митниці та заперечив апеляційну скаргу адвоката, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи скарг, апеляційний суд вважає, що такі не підлягаютьдо задоволення.

З огляду на те, що матеріалами справи підтверджуються доводи адвоката ОСОБА_2 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження, відтак апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Стаття 472 МК України передбачає адміністративну відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Як на підставу відсутності вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, апелянт покликається на те, що ОСОБА_5, як працівник підприємства TOB «Транс АР Регіон», яке здійснює перевезення, отримав 4 шини на складі у м. Хмельницькому, для їх заміни на вантажному автомобілі, однак в силу обєктивних причин заміну шин здійснити не встиг, у звязку з чим такі були 27 листопада вивезені з території України, а 01 грудня 2018 року ввезені знову. На його думку в даному випадку вказані автомобільні шини не підлягали до декларування, оскільки такі є запчастинами до автомобіля.

Незважаючи на заперечення стороною захисту вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, яким суддя дав належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Так, вина ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, за наведених у постанові судді обставинах, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених доказів, які узгоджуються між собою.

Зокрема, протоколом про порушення митних правил № 7280/20900/18 від 01 грудня 2018 року в якому викладені обставини вчиненого правопорушення (а.с.4-6).

Даний протокол складений працівниками митниці у відповідності до вимог чинного законодавства, зі змістом якого був ознайомлений ОСОБА_5, про що свідчить його підпис у відповідній графі.

Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.12), згідно з яким під час огляду палетних ящиків напівпричепа ВХ5625ХР було виявлено 4 нові автомобільні шини до вантажних транспортних засобів загальною вагою 260 кг.

Митною декларацією від 01 грудня 2018 року (а.с.8), заповненою ОСОБА_5 в якій у пункті «4. відомості про товари, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню» не зазначено відомостей про товар, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню (а.с.7).

Висновком №153 від 29 грудня 2018 року (а.с.23-25) відповідно до якого ринкова вартість обєктів оцінки, вилучених протоколом про ПМП від 01.12.2018 №7280/20900/18 на дату проведення досліджень, становить 39 754,80 грн. (за умови, що товар відповідає нанесеному на ньому маркуванню, вимогам нормативно технічної документації).

А також іншими доказами у справі, а саме: контрольним талоном для проходження по «червоному коридору» (а.с.10), описом вилучених предметів (а.с.18), фототаблицями (а.с.13-14), доповідною запискою (а.с.19), письмовими поясненнями ОСОБА_5 (а.с.11).

Таким чином, наведеними вище доказами стверджується факт недекларування ОСОБА_5 товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення ним за встановленою формою точних та достовірних відомостей про ці товари, що формує собою склад порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

Довідка № 8 від 22 січня 2019 року про те, що ОСОБА_5 працює на підприємстві TOB «Транс АР Регіон» водієм автотранспортних засобів, видаткова накладна № ЕТИ1010944, про те, що 04 жовтня 2018 року чотири шини були придбані TOB «Транс АР Регіон» у ТОВ «МСС «ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ» та акт приймання-передачі від 26 листопада 2018 року, згідно якого ОСОБА_5 отримав на підприємстві TOB «Транс АР Регіон» чотири шини автомобільні фірми «HANKOOK» 315/70 R22.5 на які покликається адвокат ОСОБА_2, як на підставу відсутності вини ОСОБА_5М апеляційний суд не бере до уваги, адже такими не спростовується вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, дані шини не були заявлені водієм під час виїзду з території України.

Окрім того, їх не можливо ідентифікувати, як тих самих та у такій кількості, які були придбані підприємством.

Щодо доводів апелянта про те, що суб'єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає наявність прямого умислу, а оскільки ОСОБА_5 вважав, що дані шини є запчастини до автомобіля, відтак не підлягають обовязковому декларуванню, а тому у даному випадку відсутня суб'єктивна сторона правопорушення, апеляційний суд вважає зазначені доводи необгрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети. А за своєю суб'єктивною стороною вказане адміністративне правопорушення характеризується умислом чи необережністю.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 не виконав вимоги Митного кодексу України в частині декларування товару у митній декларації, а саме вчинив недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не зазначив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_5 на підставі ст.22 КУпАП від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, суддя місцевого суду врахував дані про особу-правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, вчинене ним адміністративне правопорушення не спричинило значної шкоди інтересам держави.

На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду, встановивши і належним чином оцінивши фактичні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки діяння, за наявності обставин, які пом'якшують відповідальність за порушення митних правил, та відсутності обтяжуючих обставин, підставно звільнив ОСОБА_5 від адміністративної відповідальності за ст.472 МК України, за малозначністю на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.

Представником Львівської митниці ДФС не доведено, а апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено, що наслідки вчиненого ОСОБА_5 порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України, представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Під час розгляду справи в місцевому суді порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, допущено не було, тому доводи апеляційної скарги про необ'єктивність, незаконність та безпідставність прийнятого рішення, є необґрунтованими.

З огляду на наведене, постанова судді першої інстанції є вмотивованою та підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП та ст.529 МК України, апеляційний суд,

постановив:

поновити адвокату ОСОБА_2, строк апеляційного оскарження.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 24 січня 2019 року, якою ОСОБА_5, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, та провадження у справі закрито, залишити без змін, апеляційні скарги представника Львівської митниці ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк