Провадження № 33/817/444/19 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.2 ст.182 КУпАП
П О С Т А Н О В А

06 грудня 2019 р. м. Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника адвоката Скиби В.М., на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2019 року провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.182 КУпАП закрито, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову місцевого суду 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 та її представник адвокат Скиба В.М. подали апеляційну скаргу, за змістом якої просять поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами справи та апеляційною скаргою, вважаю, що апеляційну скаргу слід повернути апелянтам, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналогічне положення визначено статтею 294 КУпАП, за змістом якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 , як особа, процесуальний статус якої в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено потерпіла, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Стаття 289 КУпАП, на яку посилається апелянт, обґрунтовуючи своє прохання про поновлення строку, пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з днем винесення постанови, а не ознайомлення з нею, про що вказує ОСОБА_1 та адвокат Скиба В.М. в апеляційній скарзі.

Окрім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 р. у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії констатовано, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Каракуца проти України Європейський суд з прав людини вказав, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи. Також, у вказаному рішенні суд дійшов висновку, що оскільки протягом тривалого часу заявники не зверталися до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги, права скаржників на справедливий судовий розгляд не були порушені, незважаючи на той факт, що суд апеляційної інстанції не повідомив їх про винесення рішення, що й унеможливило їх звернення з касаційною скаргою у встановлені законом строки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 22.10.1996 р. у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства та рішення від 20.09.2011 р. у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії застосування строків має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних учасників від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, а також враховуючи, що з часу постановлення оскаржуваного апелянтами рішення у справі про адміністративне правопорушення пройшло майже чотири місяці, вважаю, що ОСОБА_1 та її представнику адвокату Скибі В.М. слід відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2019 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 та її представнику адвокату Скибі В.М. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу повернути апелянам.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис