ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/505/19 Доповідач: Приходько Л.А.
Категорія: ч.1 ст. 164 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Приходько Л.А.,

секретар судового засідання Давиденко І.О. ,

за участі:

-особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

-захисника - адвоката Сафонова Олексія Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які складають 17000 грн. без конфіскації транспортного засобу. Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20грн.

Згідно з постановою ОСОБА_1 04 липня 2019 року о 07 годині 36 хвилин в м. Херсоні на залізничному вокзалі, здійснював підприємницьку діяльність з перевезення пасажирів (надання послуг таксі) на транспортному засобі Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1 без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання та без ліцензії на даний вид діяльності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, з порушенням вимог щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, зокрема щодо провадження ним господарської діяльності, а саме: надання послуги з перевезення пасажирів без відповідної ліцензії та реєстрації як суб`єкта господарювання, відсутня вказівка на конкретних осіб, яким він надавав послуги з перевезення та на отримання ним доходу за надану послугу, також в протоколі відсутні відомості щодо особи пасажира, на перевезення якого вказують податківці.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що не був повідомлений про дату та час розгляду справи, розгляд даної справи відбувся без його участі, а оскаржувану постанову отримав лише 15 жовтня 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що справа розглянута судом у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про направлення, відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КУпАП України, копії постанови особі, щодо якої її винесено. Оскаржуване рішення суду ОСОБА_1 отримав лише 15 жовтня 2019 року (а.с.25). Враховуючи наведене апелянт був позбавлений можливості у строки визначені законом оскаржити постанову в апеляційному порядку.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

04 липня 2019 року головним державним ревізором-інспектором Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Іщенко Оленою Миколаївною складено протокол про адміністративне правопорушення №119/КПР, відповідно до якого ОСОБА_1 здійснено перевезення пасажирів (надання послуг таксі) на транспортному засобі Daewoo Lanos з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання.

Частиною першою статті 164 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, а об`єктивною стороною зазначеного правопорушення, зокрема, є саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання відповідної ліцензії.

Згідно частини 1 ст. 3 Господарського Кодексу України господарська діяльність це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до підпункту 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Пунктом 24 частини 1 статті 7, частини 9 статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Крім того, частиною 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Отже, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП суд мав отримати докази того, що він здійснював господарську діяльність з надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії, а також отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід.

ОСОБА_1 , під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, свою вину не визнав, пояснивши, що взяв машину у знайомих щоб відвести родичів на вокзал.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що підприємницькою діяльністю не займається. 04 липня 2019 року він підвозив своїх родичів до залізничного вокзалу. Оскільки власного транспортного засобу у нього не має, він взяв машину у знайомих.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час, протокол № 119/КПР про адміністративне правопорушення, складений 04 липня 2019 року, не містить обставин, за яких 04 липня 2019 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП, а саме: відсутня вказівка на конкретних осіб, яким він надавав послуги з перевезення та на отримання ним від них доходу за надану послугу.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, належних доказів у підтвердження викладених у ньому обставин щодо здійснення ОСОБА_1 перевезення пасажирів (надання послуг таксі) не зібрала, до протоколу матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, в тому числі пояснення зазначеного у ньому свідка ОСОБА_3 не долучила.

Судом першої інстанції свідок, зазначений у протоколі, не допитувався.

Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі обставини, матеріали справи не містять, особи пасажирів, на перевезення яких вказує особа, уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, не встановлені, в протоколі не зазначені їх прізвище, ім`я та по батькові, а також місце проживання, як це передбачено пунктом 6 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02 липня 2016 року №566.

Акт обстеження транспортного засобу, складений та підписаний особою, уповноваженою на складання протоколу, містить лише висновок особи щодо здійснення ОСОБА_4 В. перевезення пасажирів (надання послуг таксі) на відповідному транспортному засобі. При цьому будь-яких відомостей, які б свідчили, що даний транспортний засіб використовувався ОСОБА_1 для надання послуг таксі, вказаний акт не містить.

Долучені до справи світлини, на яких зображено автомобіль із шашкою таксі, не можуть бути визнані належним доказом здійснення саме ОСОБА_1 господарської діяльності з надання послуг таксі, оскільки вказаний транспортний засіб, відповідно до свідоцтва про реєстрацію, належить іншій особі, ОСОБА_2 .

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів надання ОСОБА_1 послуг таксі на вказаному транспортному засобі, лише використання ним для власних потреб автомобілю обладнаного шашкою таксі не доводить здійснення підприємницької діяльності з перевезення пасажирів.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин щодо здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності із перевезення пасажирів таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження цього виду господарської діяльності.

З огляду на наведене, відсутні підстави стверджувати, що зібрані уповноваженою особою на складення протоколу докази підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП (відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Керуючись статтями 247, 254, 268 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2019 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.А.Приходько