Справа № 755/567/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2019 р. суддя Дніпровського районного суд м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Головного управління патрульної служби України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 166973 від 05.01.2019 року, ОСОБА_2 05.01.2019 року о 22 год. 38 хв. в м. Києві по вул. Тичини, 2/20 керував автомобілем «ГАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями водій порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що він дійсно керував автомобілем, проте в стані сп'яніння не перебував та від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не відмовлявся, оскільки працівниками поліції пройти огляд навіть не пропонувалося.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наведене стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Положеннями ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так із переглянутого судом відеозапису нагрудної камери інспектора поліції долученого до матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 перебував у стані схожому на стан сп'яніння та керував автомобілем, що також підтверджується одним із свідків. Інспектором поліції в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, від якого ОСОБА_2 категорично відмовився, пояснюючи, що за кермом транспортного засобу він не знаходився, автомобілем керувала інша особа.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, відеозапис із нагрудної камери інспектора поліції та взявши до уваги пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності з приводу події адміністративного правопорушення, яким надані в судовому засіданні покази суперечили поясненням, які він надавав співробітникам поліції, зафіксовані відеозаписом, оцінивши взаємозв'язок доказів та їх достатність, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Як роз'яснено у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За викладених обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, суд вважає, що на ОСОБА_2 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, який згідно ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» станом на день розгляду справи становить 384 грн. 20 коп.

Керуючись ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд-

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова пред'являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя