Справа № 132/128/19
Провадження № 33/801/256/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 123676, 05.01.2019 року о 08:50 год. у с. Павлівка Калинівського району Вінницької області по вул. Миру водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «FORD TRANSIT», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, що є порушенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Огляд водія на стан сп'яніння проводився 05.01.2019 року КП ВОНД «Соціотерапія» у місті Вінниці.

Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2019 року визнано винним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2019 року скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що працівниками поліції автомобіль, яким він керував, було зупинено без будь-яких підстав, під час його огляду, всупереч вимогам закону, працівниками поліції не були залучені свідки, а також відсутнє направлення на медичний огляд водія. Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що вина ОСОБА_2 доведена протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції та медичним висновком, що є незаконним та необґрунтованим, оскільки він своєї вини ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в судовому засіданні не визнав.

Також, в апеляційній скарзі вказано, що із обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення він не згоден, оскільки працівниками поліції не вказано причини його зупинки для проведення огляду і вказані обставини суд не досліджував, відсутні докази, які б підтверджували правомірність його зупинки.

Крім того, судом при винесенні оскаржуваної постанови було проігноровано те, що працівниками поліції при оформленні протоколу БД № 123676 допущено порушення вимог ст. 256 КУпАП, зокрема відповідно до висновку № 044 КП ВОНД «Соціотерапія» час складання вказаний 10:10 год, а вказаний протокол БД № 123676 про адміністративне правопорушення о 10:05 год, тому за таких обставин висновок № 044 КП ВОНД «Соціотерапія» є недопустимим доказом у справі.

За таких обставин, у разі складання протоколу з порушенням встановленого законом порядку, він не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, працівники поліції оформляють направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, однак вказане скерування відсутнє.

ОСОБА_2 вказує, що на вказані обставини ним було зроблено посилання в його поясненнях у суді першої інстанції, проте суд їх не досліджував та не прийняв до уваги.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 123676, 05 січня 2019 року о 08:50 год по вул. Миру в с. Павлівка Калинівського району Вінницької області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_2, в стані наркотичного сп'яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку в КП ВОНД «Соціотерапія» лікарем-наркологом зі згоди водія, висновок від 05 січня 2019 року № 044 - наркотичне сп'яніння.

Згідно п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ вказаної Інструкції огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 123676 від 05 січня 2019 року ОСОБА_2 підписав вказаний протокол, був ознайомлений з правами та обов'язками, передбаченими ст. 63 Конституції, ст. 268 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до розділу І п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно із висновком КП ВОНД «Соціотерапія» № 044 від 05 січня 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2 був направлений поліцейським роти № 4 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_3 на медичний огляд, результат на мультитест - канабіноїди позитивний, висновок - перебуває в стані наркотичного сп'яніння.

За таких обставин, твердження у апеляційній скарзі щодо невідповідності дій працівників поліції вимогам Інструкції є безпідставними.

Доводи скаржника про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до наданого висновку та додатків до нього КП ВОНД «Соціотерапія» здійснило огляд водія транспортного засобу ОСОБА_2 на підставі направлення поліцейського роти № 4 БУПП у Вінницькій області капралом поліції ОСОБА_3 05 січня 2019 року о 09:05 год.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в ст. 256 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Доводи ОСОБА_2 про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу ОСОБА_2 прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно, вина ОСОБА_2 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 13 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: /підпис/ В.В. Оніщук

Згідно із оригіналом:

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.В. Оніщук