Справа №-613/72/19 Провадження №-3/613/58/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Шалімова Д.В., за участю секретаря Баранник А.О., захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на посаді поліцейського в секторі патрульної поліції Відділу поліції в метрополітені ГУНП Харківській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 Б Харківської області,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 342021 від 31 грудня 2018 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно вказаного вище протоколу, 30 грудня 2018 року о 22.50 год. на пл. Гагаріна, 82 в м.Харків, ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, став учасником ДТП, мав ознаки алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хитка хода). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер, а також від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, заперечував проти обставини, зазначених в протоколі. Пояснив, що дійсно 30 грудня 2018 року близько 22.50 год. в м. Харків керував власним автомобілем НОМЕР_1. В салоні автомобіля крім нього знаходилась його дружина ОСОБА_3, двоє їх неповнолітніх дітей, тесть ОСОБА_4 та теща ОСОБА_5 На проспекті Гагаріна була затора, у звязку з чим він вимкнув двигун автомобіля та чекав, доки автомобілі продовжать свій рух. Через певний проміжок часу він почув, як в праву задню частину його автомобіля вїхав інший автомобіль. Щоб подивитись на спричинені пошкодження, вони вийшов з автомобіля. В той момент, коли він оглядав автомобіль, до нього підійшли працівники поліції, які повідомили, що він нібито керував автомобілем в стані алкогольного спяніння та запропонували на місці продути Драгер. На дану пропозицію він погодився, проте попрохав показати на даний прилад сертифікат, на що поліцейські повідомили, що сертифіката не мають, проте у їх колег є Драгер та сертифікат на нього. Він погодився дочекатись інших патрульних. Оскільки вже була пізня година та діти хотіли спати, він зателефонував своєму товаришу та попрохав відвезти їх додому. Приблизно через годину підїхав патрульний автомобіль, проте у працівників поліції сертифікату на Драгер також не було, у звязку з чим він запропонував працівникам поліції проїхати до найближчого медичного закладу та пройти освідоцтво на стан спяніння. Поліцейські не погодились їхати до медичного закладу та повідомили про те, що ними вже складається протокол про адміністративне правопорушення. Копію даного протоколу він не отримував. Так як працівники поліції його автомобіль на штраф майданчик не забрали, не погодившись з твердженнями інспектора, щодо вживання алкогольних напоїв, він самостійно поїхав до ЦРЛ з метою пройти освідоцтво на стан алкогольного спяніння. 04 січня 2019 року він забрав висновок лікаря, в результатах якого зазначено, що 30 грудня 2018 року він перебував в тверезому стані. Доповнив, що 30 грудня 2018 року алкогольних напоїв не вживав, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння не відмовлявся, а навпаки, самостійно запропонував працівникам поліції проїхати до медичного закладу з метою проходження освідоцтва на стан спяніння, оскільки останні не мали сертифіката на спец прилад Драгер.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 30 грудня 2018 року близько 23.00 год. він знаходився в салоні автомобіля НОМЕР_1, за кермом якого був ОСОБА_2 Крім них в автомобілі була ще його дружина ОСОБА_5, його донька ОСОБА_3 та двоє неповнолітніх дітей. Проїжджаючи по пр. Гагаріна вони потрапили в затору, у звязку з чим ОСОБА_2 вимкнув двигун автомобіля. Через певний проміжок часу вони відчули удар, після чого побачили, що в задню частину автомобіля вїхав сторонній автомобіль. Вони вийшли з автомобіля, щоб його оглянути та до ОСОБА_2 підішли працівники поліції, які стверджували, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. У працівників поліції не було сертифікату на Драгер, у звязку з чим вони всі чекали інших патрульних, у яких повинні бути всі необхідні документи на даний прилад. Оскільки була вже пізня година, ОСОБА_2 зателефонував своєму знайомому, який приїхав та відвіз їх додому. Зі слів доньки ОСОБА_3 йому відомо, що належних документів на Драгер у патрульних не було, не погодившись з їх ствердженнями, щодо перебування в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_2 самостійно поїхав до медичного закладу, щоб пройти освідоцтво. Йому відомо, що 30 грудня 2018 року ОСОБА_2 алкогольних напоїв не вживав.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 284 ч. 2 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору , органу досудового слідства чи дізнання, а також при наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу.

Відповідно до ст.247 ч.1 п.1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 1-7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Суд визнає слушними доводи ОСОБА_2 про відсутність доказів, якими засвідчується факт його перебування в стані алкогольного спяніння та відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння. Також допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив, що 30 грудня 2018 року ОСОБА_2 алкогольних напоїв не вживав та не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, а навпаки самостійно запропонував працівникам поліції проїхати до медичного закладу з метою освідоцтва, оскільки на його вимогу інспектор не зміг надати сертифікат відповідності спеціального технічного засобу.

ОСОБА_2 31 грудня 2018 року о 00.45 год. самостійно звернувся до медичного закладу з метою проходження освідоцтва на стан алкогольного спяніння. Як вбачається з Результату токсилогічного дослідження Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» № 24 від 04 січня 2019 року, при токсилогічному дослідженні крові ОСОБА_2 етанол не виявлено.

Суд критично ставиться до письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, оскільки останні були пасажирами автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8, який був учасником ДТП та є зацікавленими в дачі свідчень, що погіршують становище ОСОБА_2

Також на неодноразові виклики суду свідок ОСОБА_9 до суду не зявився, про поважні причини неприбуття суд не повідомив, у звязку з чим суд вважає, що показання даного свідка, допит якого неможливо провести в судовому засіданні з наведених підстав та надати їм оцінку, не можуть слугувати доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, в наданих до суду письмових поясненнях ОСОБА_9 зазначив, що 30 грудня 2018 року ОСОБА_2 знаходився в тверезому стані.

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини ( рішення у справі « Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 року) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої « за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Крім того, в протоколі відповідно до ч. 1 ст. 265-2 КУпАП відсутні відомості щодо тимчасового затримання транспортного засобу та відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП відомості щодо відсторонення від керування транспортним засобом особи, щодо яких є підстави, що вони перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, крім того вина не може ґрунтуватись на припущеннях, оскільки як вбачається з Результату токсилогічного дослідження Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» від 04 січня 2019 року, ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння не перебував, суд приходить до висновку про те, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим суд вважає за необхідне відмовити в накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В накладенні у відношенні ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя