Провадження № 33/824/1326/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія Кузьомко М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 27.10.2018 року близько 19 години 25 хвилин в Київській області, Києво-Святошинського району, село Софіївська Борщагівка, по вулиці Кільцева Дорога, 110-А, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом ГАЗ д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, згідно висновку лікаря. Огляд проводився за адресою: місто Боярка, вулиця Соборності, 51. Водій ОСОБА_3 порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену постанову щодо нього скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не були з'ясовані фактичні обставини справи, а ті, що наведені в постанові не відповідають дійсності. Так, апелянт зазначає, що 27.10.2018 року він знаходився біля ринку «Столичний», на якому три дні продавав картоплю. Водій, який його привіз, на декілька днів поїхав додому, і він його чекав. Ввечері, коли на нього було складено протокол, він мав необхідність зайти на територію ринку «Столичний», однак там з охоронцями у нього виник конфлікт і зав'язалась бійка, в результаті якої охоронці викликали поліцію, яка забрала його до відділку за хуліганство, а потім склала протокол про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 зазначає, що він не керував транспортним засобом і ніколи не мав посвідчення водія, однак, ці обставини залишилися поза увагою працівників поліції. Окрім того, апелянт вказує, що 27.10.2018 року щодо нього була складена постанова ДПО18 №820921, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, однак, рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 30.01.2019 року вказана постанова була скасована, тобто, факт керування транспортним засобом спростовано.

В апеляційній скарзі ставиться також питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки участі в розгляді справи він не приймав, в матеріалах справи відсутні будь - які судові повідомлення та повістки про виклик його до суду, а копію постанови він отримав лише 05.02.2019 року засобами поштового зв'язку.

Заслухавши думку ОСОБА_2,який підтримав подану апеляційнускаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, апелянтом було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2018 року, оскільки участі в розгляді справи він не приймав, в матеріалах справи відсутні будь-які судові повідомлення та повістки про виклик його до суду, а копію постанови він отримав лише 05.02.2019 року засобами поштового зв'язку, тому визначений законом строк було пропущено ним з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції вказаних вимог дотримано не було.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .

Згідно протоколу серії ОБ №080034 від 27.10.2018 року, о 19 годині 25 хвилин в селі Софіївська Борщагівка на вул. Кільцева Дорога 110А (Ринок «Столичний») ОСОБА_3 керував авто НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння, згідно висновку лікаря, огляд проводився за адресою м. Боярка, вул. Соборності, 51, чим порушив п. 2.9 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП /а. с. 1/.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що для того, аби приїхати на ринок продавати сільськогосподарські товари, а саме картоплю, він найняв автомобіль ГАЗ, за кермом якого був водій Олег з Чернігова, який його привіз та поїхав додому. ОСОБА_2 три дні торгував, після чого зателефонував водію, щоб той його забрав. В день складання протоколу він дійсно був у стані сп'яніння і у нього виник конфлікт з охоронцями ринку, зав'язалась бійка, після чого охоронці викликали поліцію. Після цього поліцейські повезли його спочатку до відділку поліції, а потім на освідування. ОСОБА_2 зазначив, що він продавав картоплю біля автомобіля, ночував у ньому. Зазначає, що прав на керування автомобілем він не має, як і власного авто.

Відповідно до п. 1.10 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2002 року, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі;

Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов'язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 вказав, що 27.10.2018 року на нього було накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.10.2018 року серії ДПО18 №820921 за керування ним транспортним засобом без посвідчення водія.

Так, ОСОБА_2 було надано копію рішення Менського районного суду Чернігівської області від 30.01.2019 року, якою вказану постанову було скасовано та судом встановлено, що ОСОБА_2 транспортним засобом не керував /а. с. 27-28/.

Доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_4 транспортним засобом суду надано не було.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, апеляційний суд приходить до висновку, що наданими у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.11.2018 року щодо ОСОБА_3 - скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон