справа № 631/894/19
провадження № 3/631/298/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М.,

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю. В.,

прокурорів Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Малюкіна Р.В., ОСОБА_1 О. Є ОСОБА_2

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

захисника адвоката Панченка А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області матеріали, надіслані Управлінням захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України,про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці села Вільхуватка Нововодолазького району Харківської області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківській області 06 листопада 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на час розгляду справи в суді не працевлаштована, працювала головним спеціалістом Харківського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2019 року оперуповноваженим Управлінням захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковником поліції Сахновським Сергієм Євгенійовичем, відповідно до повноважень, наданих абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 628 відносно ОСОБА_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що надійшов до Нововодолазького районного суду Харківської області 04.09.2019 року за вхідним № 6158/19-вх та був зареєстрований під єдиним унікальним № 631/894/19 (провадження № 3/631/298/19) й згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями переданий головуючому судді Трояновській Т.М.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста Харківського відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсій № 1 Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, будучи державним службовцем категорії «В», та згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, після звільнення 22.02.2017 року з займаної посади, в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2017 рік, лише 04.04.2018 року, проте повинна була подати її не пізніше 31.03.2018 року. Таким чином, ОСОБА_3 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнала та вважала за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у неї не було умислу на несвоєчасне подання декларації або приховування доходів. Про необхідність подання відповідних декларацій їй було відомо та воно це пам`ятала, у зв`язку з чим нею неодноразово здійснювалися спроби подання декларації, однак вони були безуспішними через перевантаження Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Як зазначила ОСОБА_3 , про перебої у роботі Реєстру відомо багатьом особам, про що також неодноразово було зазначено й у різних Інтернет ресурсах.

На думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника лист Державного підприємства «Українські спеціальні системи» від 08.10.2018 року № 07-1475, який міститься у матеріалах, відносно того, що доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування був відсутній тільки раз 15.03.2018 року не відповідає дійсності, а отже є неналежним та недопустимим доказом, оскільки спростовується листом цієї ж організації від 13.03.2018 року № 07-333, в якому зазначено, що 13 березня 2018 року спостерігалися перебої в роботі пошукової системи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, пов`язаною з великою кількістю запитів до публічного порталу, які надходять від веб-роботів, та значною кількістю нових декларацій, які оприлюднюються.

Крім того, ОСОБА_3 та її захисник звернули увагу на те, що на даний час закінчилися строки притягнення її до відповідальності, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки факт виявлення адміністративного правопорушення Національним агентством з питань запобігання корупції мав місце у квітні 2018 року, що підтверджується відповідним листом.

Прокурор Нововодолазького відділу Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Малюкін Р. В. у судовому засіданні вважав, що протокол щодо вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, складено відповідно до діючого законодавства України, в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного проступку, передбаченого частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому її слід притягнути до відповідальності за вчинене. При цьому, прокурор акцентував увагу суду на тому, що ОСОБА_3 почала вчиняти активні дії, пов`язані з обов`язком подати декларації лише 21 березня 2018 року отримавши електроно цифровий підпис.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, що був присутнім у минулому судовому засіданні, висновок прокурора з питань, які виникали в ході розгляду справи, дослідивши матеріали справи та наявні у ній письмові докази, а також безпосередньо перевіривши у нарадчій кімнаті відкрите електронне джерело офіційний вебсайт Національного агентстваз питань запобігання корупції - Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (https://рublіс.nazk.gov.ua), суддя прийшов до такого.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України від 14.10.2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції».

Абзацом 10 частини 1 статті 1 цього Закону розтлумачено, що правопорушенням, пов`язаним з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Отже, одним з елементів складу адміністративного правопорушення є суб`єкт проступку. Організація ефективної протидії та боротьби з корупційними проявами передусім вимагає правильного і чіткого визначення кола суб`єктів, які можуть вчиняти правопорушення, пов`язані з корупцією, аналіз їх дій.

Підпункт «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» чітко визначає, що суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Згідно частини 2 статті 1 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889 VІІІ державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

З копії наказу Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 29 грудня 2016 року № 63о вбачається, що ОСОБА_3 30 грудня 2016 року призначено на посаду головного спеціаліста Харківського відділу з питань призначення, перерахунку та виплату пенсій № 1 за результатами конкурсу та з урахуванням присвоєного спеціального звання за попереднім місцем роботи, присвоєно 7 (сьомий) ранг державного службовця (а. с. 12).

Відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста Харківського відділу з питань призначення, перерахунку та виплату пенсій № 1 Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, затвердженої 01 червня 2016 року начальником Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківського області Є. П. Нелуп, та з якої під особистий короткий підпис 30 грудня 2016 року ознайомилась Є. В. ОСОБА_5 вбачається, що головний спеціаліст повинен знати Конституцію України; закони України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», інші акти законодавства, що стосуються державної служби та діяльності Пенсійного фонду України, укази та розпорядження Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, інші нормативно правові акти; порядок підготовки та внесення проектів нормативно правових актів; основи державного управління та права; інструкцію з діловодства; правила ділового етикету; правила та норми охорони праці та протипожежного захисту; основні принципи роботи на комп`ютері та відповідні програмні засоби; ділову мову; володіти державною мовою (пункт 1.7).

Згідно пункту 4.1 Посадової інструкції за невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов`язаних з проходженням державної служби, а також за порушення професійної етики, правил етичної поведінки, порушення службової дисципліни, та інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує Пенсійний фонд України, головний спеціаліст несе відповідальність згідно із законами України (а. с. 14 16).

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про державну службу» встановлюються такі категорії посад державної служби:

1) категорія «А» (вищий корпус державної служби) - посади: Державного секретаря Кабінету Міністрів України та його заступників, державних секретарів міністерств; керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Кабінету Міністрів України, та їх заступників; керівників апаратів Конституційного Суду України, Верховного Суду, вищих спеціалізованих судів та їх заступників, керівників секретаріатів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та їх заступників, Голови Державної судової адміністрації України та його заступників; керівників державної служби в інших державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України;

2) категорія «Б» - посади: керівників структурних підрозділів Секретаріату Кабінету Міністрів України та їх заступників; керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників; керівників та заступників керівників структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, апаратів місцевих державних адміністрацій, їх структурних підрозділів; керівників апаратів апеляційних та місцевих судів, керівників структурних підрозділів апаратів судів, їх заступників; заступників керівників державної служби в інших державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України;

3) категорія «В» - інші посади державної служби, не віднесені до категорій «А» і «Б».

Державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції (частина 1 статті 8 Закону України «Про державну службу»).

У частині 5 статті 32 вищенаведеного Закону встановлено, що на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до примітки статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, займаючи посаду головного спеціаліста Харківського відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсій № 1 Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області та будучи державним службовцем категорії «В» на ОСОБА_3 розповсюджувалися положення Закону України «Про запобігання корупції», й вона у розумінні абзацу 14 частини 1 статті 1 цього нормативно-правового акту є суб`єктом декларування.

Крім того, із особової картки державного службовця № 392 ОСОБА_3 вбачається, що остання ознайомлена з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження служби відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», «Про захист персональних даних», Правил етичної поведінки державних службовців та зобов`язалась їх дотримуватись (пункт 15.4) (а.с. 18 19).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 26 жовтня 2015 року підвищувала кваліфікацію у Харківському регіональному інституті державного управління на тематичному семінарі «Запобігання корупції в органах влади», про що отримала сертифікат № 3845/ІІ-2015-31 НАДС від 26.10.2015 року (а. с. 20).

Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердила те, що їй було відомо про обов`язок подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за минулий рік.

Відповідно до копії наказу Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області від 22 лютого 2017 року № 12о ОСОБА_3 звільнено з посади головного спеціаліста Харківського відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсій № 1 24 лютого 2017 року за згодою сторін, згідно зі статтею 86 Закону України «Про державну службу» та пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України (а. с. 13).

Так, абзацом другим частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обов`язок осіб, зазначених у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону (у тому числі державні службовці згідно з пункту 1 частини 1 статті 3 Закону), наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 вищезазначеної норми право передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, приписами Закону України «Про запобігання корупції» чітко визначений строк подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність до 01 квітня наступного року після припинення діяльності.

Отже, ОСОБА_3 , 24 лютого 2017 року припинивши діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави зобов`язана була до 01 квітня 2018 року подати у встановленому частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом особистого заповнення на вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, протеподала зазначену декларацію лише 04 квітня 2018 року.

Особисто здійснюючи перевірку інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://рublіс.nazk.gov.ua), суддею встановлено, що станом на 26 листопада 2019 року в системі Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування міститься декларація ОСОБА_3 (після звільнення), дата публікації якої відповідає 04.04.2018 року о 20:20 (https:// https://public.nazk.gov.ua/declaration/6cea6916-df85-4dc4-a1f5-33bff5f9f7da).

Відповідно додатку Національного агентства з питань запобігання корупції мала місце наступна послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_3 за період з 01.01.2018 року по 27.03.2019 року:

- 04.04.2018 року з 19 годині 55 хвилин 07 секунд по 20 години 20 хвилин 36 секунд - перегляд списку документів, натиснуто кнопка «нова декларація на основі цієї», заповнення її розділів з 1 по 16, натиснуто кнопку «зберегти чернетку», збереження декларації, переглянуто список документів, подання декларації, перегляд документів (а. с. 9).

Із матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2018 року за вихідним № 362 12/44 на адресу місця проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_1 , за підписом начальника Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області Є. П. Нелуп було направлено повідомлення про обов`язок подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого ОСОБА_3 проінформовано про необхідність до 01 квітня 2018 року подати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (назва декларації «після звільнення») відповідно до вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (а. с. 22).

Згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 972, вищевказаний лист було отримано особисто Манжелій Є. В. 27.01.2018 року (а. с. 21).

Таким чином, суддя приходить до переконання, що ОСОБА_3 була обізнана про вимоги статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі про необхідність своєчасного, не пізніше 01 квітня 2018 року, подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, за 2017 рік та необхідність отримання нового чи заміни існуючого електронного цифрового підпису. Що також було підтверджено нею у судовому засіданні.

Суддя також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Виходячи зі змісту статті 57 Конституції України, в державі діє презумпція знання закону всіма громадянами, якщо закон був доведений до їх відома шляхом його офіційного оприлюднення.

Вперше Закон України «Про запобігання корупції» був офіційно опублікований у виданні «Голос України» 25 жовтня 2014 року.

Таким чином, ОСОБА_3 займаючи посаду головного спеціаліста Харківського відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсій № 1 Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області повинна була знати всі вимоги Закону України «Про запобігання корупції», який був доведений до відома громадян шляхом офіційного оприлюднення, та антикорупційного законодавства, а також не допускати правопорушень, пов`язаних з корупцією.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску встановленого строку для подання декларації відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», зокрема ОСОБА_3 не було надано належних доказів, які б давали суду підстави вважати, що вона вчиняла будь-які спроби подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (після звільнення) до 01 квітня 2018 року.

При цьому, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Також суддею критично оцінюються листи адресовані голові Національного агентства з питань запобігання корупції та генеральному директору Державного підприємства «Українські спеціальні системи», оскільки вони були направлені ОСОБА_3 до відповідних установ лише 16 вересня 2019 року та 25 вересня 2019 року, коли справа вже перебувала на розгляді у суді.

Відомості про обставини, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_3 , в поданні декларації у встановлений законом строк, в матеріалах справи відсутні та під час розгляду справи у суді не наведені.

Зазначені ОСОБА_3 причини пропуску встановленого строку для подання декларації, пов`язаного із тим, що вона неодноразово намагалась подати декларацію, але сайт не працював, у зв`язку з чим, не відправила її вчасно, не є поважними, оскільки приписами Закону України «Про запобігання корупції» визначений порядок подачі декларацій осіб уповноважений на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за відповідний рік з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, однак вказаний час раціонально нею використаний не був, враховуючи те, що про свій обов`язок подати вказану декларацію ОСОБА_3 дізналася ще наприкінці січня 2018 року, коли отримала повідомлення нагадування від Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області.

Суддя не бере до уваги скриншоти екрану, що були надані ОСОБА_3 та її захисником у судову засіданні 19 листопада 2019 року, оскільки з них не можливо встановити та ідентифікувати особу, що вчиняла спробу входу до системи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 06 березня 2018 року.

Також судом встановлено, що будь-яких технічних проблем, пов`язаних із функціонуванням вебсайту Національного агентства з питань запобігання корупції, які б могли перешкодити своєчасному оприлюдненню ОСОБА_3 декларації, встановлено не було. Так, відповідно до копії лита Державного підприємства «Українські спеціальні системи» від 08.10.2018 року № 07-1475 за підписом Генерального директору ОСОБА_6 , у період з 01 січня 2018 року до тепер доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр), був відсутній тільки раз: з 12:00 до 12:40 15.03.2018 (спостерігалась помилка доступу до сайту https://portal.nazk.gov.ua). Інших технічних несправностей та перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню документів до Реєстру в зазначений період, не зафіксовано (а. с. 17).

Що стосується посилання ОСОБА_3 на лист Державного підприємства «Українські спеціальні системи» від 13.03.2018 року № 07-333 за підписом в. о. генерального директора К. Є. Голтвяниця адресованого Українському інтернет виданню «Українська правда», який на думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності свідчить про несправну роботу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, то з його змісту вбачається, що 13 березня 2018 року спостерігалися перебої в роботі пошукової системи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, пов`язаною з великою кількістю запитів до публічного порталу, які надходять від веб-роботів, та значною кількістю нових декларацій, які оприлюднюються. Перебої в роботі публічного сайту https://public.nazk.gov.ua на процес подачі декларацій не впливають (а. с. 56, 57, 59). Що в свою чергу спростовують посилання ОСОБА_3 відносно некоректної роботи, а саме відсутності доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування для заповнення та подачі відповідної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За таких обставин, вказані ОСОБА_3 причини поважності несвоєчасної подачі декларації є непереконливими та не вмотивованими виходячи з того, що конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 176 2 Кодексу України про адміністративне правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за даною статтею виключається.

Також суд не бере до уваги твердження ОСОБА_3 про відсутність умислу щодо несвоєчасного подання е-декларації після звільнення за 2017 рік, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 176 2 Кодексу України про адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для встановлення наявності якого в діях особи настання суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, i суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так i в необережній формі вини.

Так, статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону.

Суб`єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, як це визначено частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, незалежно від ознак суб`єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, при цьому обов`язковою складовою складу даного правопорушення є існування об`єктивної сторони, тобто протиправного діяння.

З матеріалів справи убачається та ОСОБА_3 у судовому засіданні підтверджено, що із встановленими Законом України «Про запобігання корупції» вимогами та обмеженнями остання була ознайомлена, а отже усвідомлювала, у тому числі і про обов`язок наступного року після припинення діяльності подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

За таких обставин, слід дійти висновку, що ОСОБА_3 усвідомлювала про обов`язок подавати відповідну електронну декларацію після звільнення до 01 квітня 2018 року за 2017 рік.

Посилання на нестабільну роботу офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції та помилки в електронному цифровому підписі не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні вимог статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, суб`єкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та кваліфікованого сертифіката відкритого ключа. Під час реєстрації в Реєстрі суб`єкт декларування повинен вказати адресу його електронної пошти, що буде використовуватися для направлення йому повідомлень.

Таким чином, відсутність електронного цифрового підпису, чи закінчення строку його дії не звільняє суб`єктів декларування від обов`язку щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Отже, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, безпосередньо дослідивши у судовому засіданні наведені вище докази у їх сукупності, що відповідають вимогам закону щодо їх належності та допустимості, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 , яка припинивши діяльність на посаді головного спеціаліста Харківського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області та будучи державним службовцем категорії «В», достовірно знаючи про необхідність подання декларації суб`єкта декларування наступного року після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у порушення вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 подала її несвоєчасно, лише 04.04.2018 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З`ясовуючи обставини, передбачені статтями 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя враховує, що стаття 9 цього кодексу встановлює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визначає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Одночасно із цим, статті 10 та 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення роз`яснюють, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим з необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, вирішуючи питання чи мало місце правопорушення, за яке ОСОБА_3 притягується до відповідальності, чи містить її діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення та чи є особа винною у його вчиненні, суддя приходить до однозначних висновків про те, що:

- діяння ОСОБА_3 містять склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- правопорушення, пов`язане з корупцією, у виді несвоєчасного подання декларації суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (після звільнення), дійсно мало місце;

- ознак злочину вчинений проступок не має, а ОСОБА_3 є суб`єктом правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- датою вчинення вказаного правопорушення є 04 квітня 2018 року, а місцем вчинення місце проживання ОСОБА_3 , оскільки на час розгляду справи у суді вона вже не займала будь яку посаду у Харківському приміському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області, та не має офіційного працевлаштування.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та її захисник адвокат Панченко А. В. крім іншого звернули увагу суду, на закінчення строків притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та просили закрити провадження у справі, зазначивши, що Національному агентству з питань запобігання корупції було повідомлено про факт несвоєчасного подання декларації ще 14 червня 2018 року, на підтвердження чого надали копію листа Управління документального забезпечення та контролю Національного агентства з питань запобігання корупції від 25 вересня 2019 року № 94 07/69922/19.

Перевіряючи, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд керується приписами частини 3 цієї норми права, яка мовить про те, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 628 від 27.08.2019 року вказано, що датою виявлення правопорушення є 27 серпня 2019 року, тобто день складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, де встановлено факт несвоєчасного подання декларації суб`єкта декларування (абзац 5 на 5 аркуші протоколу).

З таким твердження особи, яка склала протокол, суддя не погоджується, оскільки вони дещо суперечать наявним в матеріалах справи відомостям.

Так, в матеріалах справи міститься повідомлення завідувача сектору по роботі з персоналом Харківського приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області Денисової В. В. від 06.04.2018 року № 2140 12/44, поданого в порядку частини 3 статті 49 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якого остання повідомила Національне агентства з питань запобігання корупції про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2017 рік ОСОБА_3 , яке отримане Національним агентством з питань запобігання корупцією 14 червня 2018 року за вхідним № ЗП 10972/18 (а. с. 8).

Дана обставина також підтверджена листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 25 вересня 2019 року № 94 07/69922/19 (а. с. 109, 118).

Тобто, уповноважений суб`єкт дізнався про факт неподання відповідної декларації ОСОБА_3 у червні 2018 року.

З листа Національного агентства з питань запобігання корупції від 25 вересня 2019 року № 94 07/69922/19 вбачається, що матеріали стосовно перевірки факту несвоєчасного подання декларації ОСОБА_3 були направлені на адресу Управління захисту економіки у Харківській області 13 червня 2019 року за вихідним № 44 05/50148/19.

Проте, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією був складений тільки 27 серпня 2019 року та надійшов на розгляд до суду 04 вересня 2019 року.

Таким чином, слід вважати, що днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення явно є не дата складання протоколу 27 серпня 2019 року, а принаймні дата отримання повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції, копію якого особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не долучено.

Крім того, частина 2 статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що правопорушення даного характеру не є триваючим та з моменту його виявлення та вчинення закінчився строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, відтак провадження у даній справі підлягає закриттю.

У відповідності пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення імперативно встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вчинення будь яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності законом не передбачено.

Слід відмітити, що суттю адміністративного провадження є розгляд справи, який складається із: а) здійснення юридичної оцінки зібраних матеріалів; б) повного та всебічного дослідження матеріалів справи; в) встановлення об`єктивної істини у справі; г) винесення рішення (постанови) і доведення їх до відома учасників провадження.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Враховуючи те, що на час розгляду справи в суді закінчився визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя не приймає до уваги посилання ОСОБА_3 та її захисника адвоката Панченко А. В. на Узагальнений науково консультативний висновок Науково консультативної ради при Вищому адміністративному суді України про те, що у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, її вина не повинна встановлюватись, оскільки вказаний висновок не є нормативно правовим актом, та такі роз`яснення не мають статусу офіційного тлумачення законів України.

Крім того, необхідно зазначити, що якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Тобто, закриття провадження по справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підлягає під ознаками адміністративного правопорушення, оскільки для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі у зв`язку зі спливом цього строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 1, 7, 9 11, 23, 27, частиною 3 статті 38, частиною 1 статті 172 6, статтями 245 247, 249 252, частиною 1 статті 255, статтею 256, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 278, 280, 283 285, частиною 2 статті 287, статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного проступку, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною 1 статті 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172 - 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 7 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої вирішувалась питання про притягнення до відповідальності, її захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.М. Трояновська