Справа № 645/7290/19
Провадження № 3/645/1964/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі судді Алтухової О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 16.10.2019 року о 18 год. 30 хв., по пр. Льва Ландау, в м. Харкові, керував автомобілем марки «CHEVROLET Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , став участником ДТП. Під час огляду останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: не чітка мова, зіниці очей не реагують на світло. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом заздалегідь та належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на його адресу, вказану в протоколі, причини неявки суду не повідомив.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст. 130 КУпАП закріплює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Суд вважає, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення серії ОБ № 143624 від 16.10.2019 року працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій ОСОБА_1 , при вчиненні ним правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час зупинки автомобіля, проведення огляду на стан сп`яніння чи складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 143624 від 16.10.2019 року, поясненням свідка ОСОБА_2 , який пояснив суду, що він був присутній при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 та освідуванні останнього за допомогою за допомогою приладу «Drager», та зазначив, що з першого погляду було видно, що водій ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних речовин. Також факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 1981, складеному 19 год. 20 хв. 16.10.2019 року, в КНН ХОР ОНД, за результатами якого виявлено стан наркотичного сп`яніння (опіати).

У відповідності до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Суд, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення суд вважає доведеною.

При накладенні стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 суд враховує характер та підвищену небезпеку вчинених правопорушень, особу винного, ступінь його вини.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200,00 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на момент вчинення правопорушення складало 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 248, 252, 268, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя