Справа № 462/4981/19 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/1143/19 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 27.07.2019 року о 15.10 год. на перехресті вул. Садова-Кульпарківська у м.Львові керував автомобілем "AUDI" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Зазначену постанову оскаржив ОСОБА_1 . Просить скасувати постанову судді постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та заскрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Покликається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суддею було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.1 ст.130, ст.251, ч.1 ст.256, ч.3 ст.266 КУпАП, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, порушено норми ст.252 КУпАП.

Стверджує, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та докази відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Вважає, що показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та обставини, викладені в рапорті інспектора поліції Канюка І.І., не узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 141103, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. Зазначає, що відеозапис з камер спостереження працівників патрульної поліції є сумнівним.

Покликається на порушення суддею ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Стверджує, що відмова від проходження огляду з використанням технічного засобу є його правом і не утворює склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його представника на підтримку поданої апеляції, перевіривши матеріали адміністративної справи №462/4981/19 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за такі дії як: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у вину, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Таке зокрема підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №141103 від 27 липня 2019 року (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 (а.с.3) та ОСОБА_3 (а.с.4), які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

У апеляційного суду відсутні об`єктивні дані, щоб ставити під сумнів покази свідка ОСОБА_3 , на що посилається апелянт.

Крім того, апеляційний суд оглянув відеозапис із нагрудних камер працівників поліції, з якого чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного. Зокрема на запитання працівника поліції щодо проходження тесту за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», ОСОБА_1 відповів: «я не буду нічого проходити» (DSJX301483_001483 15:16:02 від 27 липня 2019 року, диск №1).

Відтак, суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно дослідив всі обставин справи в їх сукупності, та керуючись законом і правосвідомістю прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вірно призначив покарання у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу авміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставними. Відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного прямо передбачена положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП, отже утворює склад адміністративного правопорушення. Що і було місцевим судом встановлено.

Інші апеляційні доводи у частині порушення суддею місцевого суду положень ст. 6 Конвенції про захист про і основоположних свобод є неспроможними. ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи щодо нього. І апеляційний суд повністю погоджується із висновками судді місцевого суду у тому, що ОСОБА_1 умисно не з`являвся в судові засідання, не забезпечував явку свого захисника, не цікавився ходом справи та свідомо затягув її розгляд з тим, щоб спливли строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст. 38 КУпАП.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду Галин В.П.