Справа №295/467/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Комнацький О. В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

06.01.2019 приблизно о 22 годині ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Старовільській, 29, керував транспортним засобом Audi 100-СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння: виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість ходи та мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка згідно частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, надає кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Пунктом 7 цього ж Пленуму встановлено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено через безпідставне задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричинило відкладення розгляду справи на тривалий час, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо, оскільки наведені причини свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення до виконання своїх обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що неможливість розгляду справи по суті виникла тільки з процесуальних підстав, у звязку з неявкою в судові засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який не виявляє інтересу до розгляду справи по суті.

Зокрема, ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся судом про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Розгляд справи у суді було призначено 21.02.2019, 12.03.2019 та 28.03.2019.

21.02.2019 ОСОБА_1 особисто через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 12.03.2019.

12.03.2019 ОСОБА_1 особисто через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи у звязку із хворобою, у зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 28.03.2019

27.03.2019 ОСОБА_1 особисто через канцелярію суду подав заяву про відкладення розгляду справи, при цьому не вказавши причин неможливості бути присутнім у судовому засіданні.

Надане особам право на заявлення клопотання, зокрема, про відкладення розгляду справи за відсутності обґрунтованих доводів для такого відкладення, не є абсолютним та не може перешкоджати розгляду справи у розумні строки, якщо з дій особи вбачається зловживання наданим їй процесуальним правом.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Окрім того, відповідно до рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_1 жодного разу не зявився у судове засідання, хоча йому було відомо про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, він належним чином повідомлявся про розгляд справи, доказів поважності причин неявки в судове засідання та хвороби, яка б перешкоджала бути присутнім у судовому засіданні, ОСОБА_1 не було надано, а в його діях вбачається зловживання процесуальними правами та ознаки дій, спрямованих на перешкоджання розгляду справи у розумні строки, а тому суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП розглядає справу у його відсутність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №438394 від 06.01.2019 (а. с. 1);

-поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких вбачається, що їх було запрошено працівниками поліції як свідків. В їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано проїхати для огляду до закладу охорони здоровя для проходження тесту для визначення стану наркотичного спяніння, на що останній відмовився.

Діями, що виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.