Провадження № 33/4820/578/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Алдобаєва Дениса Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 серпня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 інженера ДСНС України у Хмельницькій області,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

За постановою суду, 20 липня 2019 року, приблизно о 04 год. 48 хв. по вул. І.Франка, 6, м. Хмельницького, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом «Ніссан Альмера», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2019 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову вважає незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази та обставини, які мають значення для справи.

В порушення вимог закону ОСОБА_1 не був відсторонений від керування автомобілем, що виключає його перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Інспектор поліції не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Судом не взято до уваги, що направлення на проходження такого не виписувалось, у зв`язку з чим склад адміністративного правопорушення відсутній.

Письмові пояснення свідків викладені на заготовлених шаблонах, тому такі не є належними та допустимими доказами.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, працівниками поліції його введено в оману, оскільки справа про адміністративне правопорушення щодо нього за вказаною адресою, зокрема, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 54, не розглядалась. Крім того, суд не надіслав йому судову повістку з повідомленням про дату та місце розгляду справи, що позбавило його можливості надати пояснення та довести свою невинуватість, отже порушено його право на захист.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому апеляційний суд в силу вимог ст. 294 КУпАП вважає, що немає перепон для розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника, особи що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Алдобаєва Д.В. на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 197742 від 20 липня 2019 року, згідно яких 20 липня 2019 року о 04 год. 48 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan Almera» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких 20 липня 2019 року, о 05 год. 40 хв вони були запрошені працівниками поліції як свідки при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 . В їх присутності останній відмовився, у встановленому законом порядку, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі. Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 4,5);

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків підтверджується також даними відеозаписів означеної події, які зафіксовані на відеокамери працівниками поліції (а.с. 6).

Суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння апеляційний суд до уваги не примає, оскільки вказане спростовується наявними у матеріалах справи доказами.

Так, як вбачається з даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який наявний в матеріалах справи (а.с. 6) працівником поліції в присутності двох свідків було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що останній відповів: «я відмовляюсь від усього».

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі також підтверджується даними письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с. 4, 5).

Посилання апелянта на те, що праціниками поліції порушено порядок направлення водіїв на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки направлення його на огляд не складалось, є надуманими, на увагу не заслуговують виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Форма направлення на огляд водія, наведена в додатку 1 до вказаної Інструкції, заповнюється лише у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`янінння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, а тому підстав направляти останнього для проходження огляду в медичному закладі, шляхом складання письмового направлення у працівника поліції не було.

Що стосується помилкового повідомлення працівниками поліції місця розгляду справи, зокрема, адреси Хмельницького міськрайонного суду, у зв`язку з чим апелянт не потрапив на судове засідання, то апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з даних реєстрації зазначеного суду, даних його офіційного сайту та інших інтернет ресурсів, він розташований саме за тією адресою, яка була вказана у протоколі про адміністративне правопорушення та яка повідомлена правопорушнику: вул . Героїв Майдану, 54, м. Хмельницький.

Отже, працівниками поліції була правильно повідомлена адреса суду.

Прибувши за вказаною адресою на розгляд справи, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості з`ясувати прізвище судді, у якого на розгляді знаходяться його адміністративні матеріали, місця розгляду справи, зокрема, приміщення, номеру зали тощо, оскільки така інформація є відкритою та є для нього доступною, як учаснику провадження. Однак, останнім цього зроблено не було. За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 197742 від 20 липня 2019 року є неналежним доказом, оскільки такий не містить ознак алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не приймає.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 197742 від 20 липня 2019 року, у ОСОБА_1 були наявні такі ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, невиразна мова, запах алкоголю з порожнини рота.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст. 256 КупАП, отже, він є належним та допустимим доказом у справі.

Посилання апелянта на те, що він не отримав судову повістку про розгляд справи, а тому було порушено його право на захист, апеляційний суд до уваги не приймає.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення та з відеозапису з нагрудних камер поліцейських, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що розгляд справи відбудеться 2 серпня 2019 року о 12 год. 00 хв. у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області.

Отже, останній був повідомлений про розгляд справи 2 серпня 2019 року у Хмельницькому міськрайонному суді.

З огляду на вказане, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог закону, розглянув справу за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Посилання на те, що письмові пояснення свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони виготовлені на заздалегідь підготовлених шаблонах, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки незалежно від вказаного, кожне з таких пояснень містить особистий підпис свідка, а отже і згоду на правильне зазначення працівником поліції всіх відомостей, які в ньому містяться.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, а тому він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки, останній притягується до адміністративної відповідальності за вчинення іншого складу правопорушення - відмову від огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 серпня 2019 року є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 2 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.