ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1849/19Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 33/817/426/19 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пасічника А.З.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 25 липня 2019 року, о 01 год. 40 хв., ОСОБА_1 , в м.Бучач по вул.С.Бандери Тернопільської області, керував ВАЗ 21061, д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України. Огляд проводився за згодою водія у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер» №6810 та у Бучацькій ЦКРЛ. Результат тестів позитивний: «Драгер» - 0,78 проміле, лікувальний заклад - 0,7 проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2019 року та закрити провадження у справі.

Вважає, що оскаржувана постанова необґрунтована та незаконна.

Вказує, що 25.07.2019 року жодним транспортним засобом не керував, а протокол та матеріали про адміністративне правопорушення сфальсифіковані.

Також заперечує передачу посвідчення водія працівникам поліції, оскільки був переконаний що загубив його та мав намір виготовити нове.

Доводи мотивує тим, що в матеріалах справи відстуня роздруківка драгеру із результатами огляду на місці та Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, що є грубим порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження, вказуючи що в період з 10.08.2019 по 30.10.2019 р. перебував в Республіці Польща на сезонних роботах, а тому копію оскаржуваної постанови отримав 08.11.2019 року поштою.

Заслухавши адвоката Пасічника А.З., який підтримав апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1 , та просить її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 участі в розгляді справи судом першої інстанції не приймав.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах справи наявні відомості про направлення копії судового рішення, постановленого 24 жовтня 2019 року, яке ОСОБА_1 отримав 08.11.2019 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №022620 від 25.07.2019 року, працівниками поліції, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зафіксовано факт керування ОСОБА_1 25.07.2019 року о 01 год. 40 хв. в м.Бучач по вул.С.Бандери автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а тому є належним та допустимим доказом по справі.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння стверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.07.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , на час огляду, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується інформацією з технічного засобу, що має функцію відеозапису № VID-20191001 WA 0006, з якого вбачається що саме ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, результат якого засвідчив його стан алкогольного сп`яніння.

Вилучення працівниками поліції посвідчення водія ОСОБА_1 , про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 022620 від 25.07.2019 року, також засвідчує факт керування апелянтом транспортним засобом, що останній заперечує.

Твердження апелянта на те, що посвідчення водія було ним загублене, є безпідставним та жодним чином не підтверджене.

З урахуванням наведених обставин, вважаю, що доводи апелянта ОСОБА_1 про сфальсифікованість протоколу та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, є безпідставними та необґрунтованими.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, приходжу до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно, з дотриманням вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог cт. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 жовтня 2019 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис