Справа № 520/1001/19
Провадження № 3/520/1063/19
ПОСТАНОВА

21.03.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., за участю ОСОБА_1 та його представників - адвокатів Нєганової Ю .Є ., Споришева М. О., потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії АА №075461 від 12.01.2019, складеним інспектором 1 роти 1 батальйону УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Морозовим П.В. щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Вірменії, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 12.01.2019 о 14.00 годині, знаходячись за адресою: м.Одеса, вул.Краснова, біля буд. 6/1, вчинив дії, а саме не підкорився вимозі затримання за ч.1 ст.262 КпАП України, а саме вчинив злісну непокору законному розпорядженню та вимозі поліцейського капрала поліції Морозова П . В. про те, що він затриманий, та словами та відштовхуванням поліцейського, та не бажав підкорюватися законній вимозі.

Такі дії ОСОБА_1 інспектором поліції були кваліфіковані за ст.185 КпАП України.

ОСОБА_1 , приймаючи участь у розгляді справи, провину у правопорушенні, передбаченому ст.185 КпАП України, не визнав і пояснив, що він був зупинений особою, яка була одягнена у формений одяг працівників поліції і яка пересувалася на автомобілі з логотипом патрульної поліції. Під час з`ясування причини зупинки і повноважень цієї особи, такі як номер жетону поліцейського, посвідчення особи поліцейського, доказів, нібито, вчиненого правопорушення, виникла словесна суперечка з цією особою. Під час розмови, особа, яка, врешті решт, показала посвідчення поліцейського на ім`я ОСОБА_5 , стала на місці розглядати справу про адміністративне правопорушення без додержання процедури, не реагувала на вимоги дотримуватися законності і не чинити свавілля, роз`яснити права перед початком розгляду протоколу і таке інше. Через деякий час поліцейський ОСОБА_5 став торкатися його, ОСОБА_1 , власності - автомобіля, руками перешкоджав підняттю вітрового скла на двері водія, не маючи повноважень, відчинив двері водія, протиправно проник до салону автомобіля і у присутності наляканих дружини і малолітньої дитини безпідставно силою витягнув його з автомобіля, застосував кайданки, тобто вчинив затримання, супроводив до службового автомобіля і на цьому автомобілі доставив його до відділу поліції, де був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КпАП України. При цьому поліцейський не вжив будь-яких заходів щодо долі автомобіля, який залишився без водія, в якому залишилися дружина і донька. В завершення ОСОБА_1 повідомив, що він так і не зрозумів, яку саме законну вимогу поліцейського він не виконав, чим було виправдано застосування надмірного насильства щодо нього. Він оскаржує дії поліцейського у встановленому порядку.

Інспектор УПП в Одеській області ДПП капрал поліції ОСОБА_5., він же потерпілий, в судовому засіданні пояснив, що за порушення правил дорожнього руху - здійснення лівого повороту у забороненому дорожніми знаками місці, був зупинений автомобіль під керуванням, як згодом було встановлено, ОСОБА_1 , який став сперечатися з ним, на законні вимоги не реагував, під час затримання чинив фізичний супротив. ОСОБА_5 вважає, що діяв у суворій відповідності з вимогами Конституції України, Закону України «Про національну поліцію», відомчих наказів і інструкцій, перевищення службових повноважень не допускав.

На підтвердження обґрунтування складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України, автором протоколу надано наступні докази:

- протокол про адміністративне затримання серії ОД №017988 від 12.01.2018, згідно якого був затриманий ОСОБА_1 о 14:00 год. для складання протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України, і його розгляду. При цьому особистий огляд і огляд речей не проводився. При цьому лікар ОСОБА_11 , не провівши огляду ОСОБА_1 , констатував відсутність у затриманої особи тілесних ушкоджень;

- рапорт ОСОБА_5 на ім`я начальника УПП, в якому викладені події від монету зупинки транспортного засобу до моменту складання ОСОБА_5 . протоколу про адміністративне правопорушення.

Після надходження матеріалів до суду додатково з УПП надійшов диск із відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, а також з камер спостереження, встановлених на перехресті, де відбулося порушення правил дорожнього руху. З даних відеоматеріалів вбачається факт порушення правил дорожнього руху водієм легкового автомобіля та обставини спілкування поліцейського ОСОБА_5. і ОСОБА_1 . з моменту, коли ОСОБА_1 по телефону викликає поліцію для припинення протиправних дій поліцейського ОСОБА_5 до безпосередньо складання протоколу про адміністративне правопорушення в приміщенні райвідділу поліції.

Також були надані витяги з баз даних МВС «АРМОР» щодо ОСОБА_1

Під час розгляду матеріалів справи в суді ОСОБА_1 надав два диски із відеозаписами подій, які були зафільмовані на його мобільний телефон. Ці відеозаписи повторюють обставини події, які зображені в відео файлах, що містяться на диску, наданому УПП в розпорядження суду, і також на яких не зафіксований початок розмови між патрульним поліцейським і водієм зупиненого автомобіля.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілого, дослідивши надані сторонами докази, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України.

Так, автором протоколу не надано переконливих доказів на підтвердження злісної непокори ОСОБА_1 законному розпорядженню або вимозі поліцейського ОСОБА_5.

Пояснення двох понятих, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідків, до уваги не приймаються, оскільки вказані особи, як пояснив поліцейський ОСОБА_5 , безпосередньо свідками подій не були і обставин правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України, за адресою: м.Одеса , вул.Краснова , біля буд.6/1, не спостерігали. Вони були запрошені ним у приміщення відділу поліції лише для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від підпису і отримання другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення.

Витяги з баз даних МВС «АРМОР» і протокол про адміністративне затримання також до уваги не приймаються, оскільки ці документи не містять в собі відомостей про вчинення особою дій, за які настає адміністративна відповідальність.

Відеоматеріали, надані сторонами, не містять перших хвилин початку спілкування поліцейського і водія автомобіля. Камери були увімкнуті сторонами в момент, коли ситуація почала загострюватися. Тому уявити, які були перші вимоги і розпорядження поліцейського не можливо. В подальшому з відеоматеріалів вбачається, що сторони, емоційно, перебуваючи одна одну намагаються досягнути кожний своєї цілі: ОСОБА_1 вимагає від поліцейського ОСОБА_5. діяти у суворій відповідності до закону і дотримуватися прав особи, яку намагається притягнути до відповідальності, у т.ч. роз`яснити права, надати перекладача тощо, а поліцейський Морозов В.П., не звертаючи уваги на заклики ОСОБА_1 , цитує норми закону України «Про національну поліцію», починає розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці, потім попереджає про можливість затримання і затримує водія, застосовуючи силу та спеціальні засоби, не закінчивши розгляд справи за порушення правил дорожнього руху.

Суд розглядає справу відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення, а тому не вправі перевіряти законність дій поліцейського, оскільки це не є предметом розгляду суду і такі дії поліцейського можуть бути предметом розгляду інших посадових осіб під час службової перевірки або в межах іншого, у т.ч. кримінального провадження.

Разом з тим, суд зобов`язаний оцінити вимоги і розпорядження поліцейського відповідно до наданого протоколу з точки зору їх законності, а дії особи, на яку складено протокол - з точки зору злісного невиконання цих вимог і розпоряджень.

В протоколі про адміністративне правопорушення капрал ОСОБА_5 чітко не зазначив, які саме вимоги і розпорядження не виконував ОСОБА_1 , при цьому демонструючи злісну непокору.

В судовому засіданні ОСОБА_5 також не зміг пояснити, що саме він мав на увазі, неодноразово підкреслюючи, що він був під час конфлікту у стресовому стані.

З рапорту інспектора поліції ОСОБА_5 також не видно, які саме вимоги і розпорядження не виконував ОСОБА_1 , при цьому демонструючи злісну непокору.

Таким чином, оцінюючи досліджені матеріали в сукупності, враховуючи те, що відеоматеріали не містять перших хвилин спілкування сторін, враховуючи подальший зміст цих відеоматеріалів, дійшов висновку, що вимоги і розпорядження поліцейського ОСОБА_5 на фоні закликів до нього дотримуватися законності, були сумнівними.

При цьому судом встановлено, що дії ОСОБА_1 носили виключно захисний характер від дій поліцейського та були спрямовані на захист своїх прав, поваги до особистої свободи, захисту членів родини від невиправданої агресії ззовні, а тому не можуть вважатися злісними.

Європейський суд з прав людини у справі «Саллюсті проти Італії» (заява №. 22350/13) зазначив про обмеження свободи вираження поглядів, порушення статті 10 Конвенції, коли за право заявника на свободу вираження поглядів, яке було передбачене законом і спрямоване на захист репутації та прав неповнолітньої дитини, її батьків та судді з питань опіки, у т.ч. поширенням неправдивих відомостей, заявника було притягнуто до кримінальної відповідальності за наклеп. Отже, в розумінні наведеного рішення ЄСПЛ, ОСОБА_1. не може нести відповідальність за обрану ним поведінку і спосіб захисту, у т.ч. у присутності його дружини і малолітньої дитини, які не утворювали в досліджуваних умовах поняття злісності таких дій.

Крім того, з огляду на рішення ЄСПЛ у справі «Михайлова проти України» від 06.03.2018, яким було констатовано порушення п.1 ст.6 Конвенції щодо неупередженості суду, який за заявлений відвід судді, розцінений суддею як неповагу до суду, притягнув заявницю до адміністративної відповідальності, у даній справі про адміністративне правопорушення за ст.185 КпАП України щодо ОСОБА_1 , пану ОСОБА_5 , який є потерпілим від, нібито, злісної непокори, який розпочав розглядати справу на місці і не закінчив її розгляд, затримав порушника, доставив його до відділу поліції, слід було утриматися від складання протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею. Інакше це через порушення принципу неупередженості межує з розправою і свавіллям.

Через наведені обставини, суд визнає недопустими доказами протокол про адміністративне правопорушення і рапорт поліцейського Морозова П .В.

При таких даних в їх сукупності поза розумним сумнівом суд не вбачає наявності ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України в діях ОСОБА_1

У зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КпАП України, відносно ОСОБА_1 закрити через відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.