ПОСТАНОВА
Справа № 137/1298/19

10 грудня 2019 р. 3/137/432/19

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого в Літинському районному військовому комісаріаті, паспорт № НОМЕР_1 виданий 18.04.2018 органом № 0537, РНОКПП НОМЕР_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 301706 від 13.09.2019, 13.09.2019 р. о 19 год 42 хв на автодорозі М12 по вул. Богдана Хмельницького, 2, в смт. Літин Літинського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Piaggio Hexagon, д.н.з. НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Таким чином ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч.1 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Особа яка притягається адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився. Зі слів його захисника-адвоката Герасимчука С.П., його підзахисний перебуває у відрядженні у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Герасимчук С.П. заперечив проти інкримінованого його підзахисному правопорушення пославшись на ту обставину, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та докази котрі зазначають протилежне відсутні. Також акцентував увагу на розбіжності зокрема у часі який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та часом котрий передував складанню протоколу про адміністративне правопорушення.

Викликаний у судове засідання поліцейський роти № 2 БУПП у Вінницькій області, котрий оформлював протокол про адміністративне правопорушення, що є предметом розгляду - молодший лейтенант поліції Манеляк О.Б., до судового засідання не з`явився. На адресу суду надійшло повідомлення, що останнього було відряджено до особливого призначення у складі зведеного загону ГУНП у Вінницької області в зону проведення ООС.

Свідки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з' явились, хоча про місце, дату та час судового засідання неодноразово повідомлялись заздалегідь та належним чином у встановленому порядку за адресою зазначеною в протоколі.

Свідки допитані у судовому засіданні за клопотання сторони захисту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили, що дійсно 13.09.2019 ОСОБА_1 перебував спільно з ними біля Літинського автовокзалу по вул. Богдана Хмельницького, 9, смт. Літин Літинського району Вінницької області. Розповіли, що до них під`їхали працівники поліції та інкримінували ОСОБА_1 порушення правил стоянки транспортного засобу. Згодом ОСОБА_1 інкримінували те, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та запропонували пройди огляд, на що той відмовився, оскільки працівниками поліції не було надано доказів керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення адвоката Герасимчука С.П., свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП, встановлена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п. 6 та п. 7 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року 1452/735, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.9 розділу ІІ вказаної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.15 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376,до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час судового розгляду Департаментом патрульної поліції на адресу суду було надано компакт-диски із нагрудних відеокамер поліцейських на підтвердження інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення (а.с. 24-25). Втім даний доказ не може бути взятий до уваги, оскільки він містить лише процедуру оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Докази про те, що ОСОБА_1 керував будь-яким транспортним засобом відсутні. Також на даних відеоматеріалах зафіксовано, як ОСОБА_1 неодноразово просить надати докази керування ним транспортним засобом та інспектором поліції у свою чергу не було виконано.

Всупереч положенням ст.251 КУпАП та п.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено будь-яких доказів, щодо підтвердження обставин, зазначених в протоколі, оскільки відомості в матеріалі про адміністративне правопорушення, котрі могли б слугувати підтвердженням керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не надано.

Окрім того, свідок ОСОБА_2 , зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення у своєму письмовому поясненні (а.с. 5) вказав, що водія не бачив.

Слід зазначити, що завданням судочинства є не збирання доказів, а оцінка доказів наданих суду на підтвердження інкримінованому ОСОБА_1 правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене вище вважаю, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, будь-які належні та допустимі докази в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутні, а відтак справа підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. України.

Відповідно до ст. 40-1 у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір розмір і порядок якого встановлений законом.

Оскільки відносно ОСОБА_1 не винесено постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, судовий збір не підлягає сплаті.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 247, 256,268, 283, 284 КУпАП, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч.3 ст. 62 Конституції України, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Гопкін П. В.