Провадження № 3/760/5538/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., за участі представника ОСОБА_1 - адвоката Одинець Ірини Валеріївни, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Ради адвокатів Київської області відносно Голови Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг ОСОБА_1 , громадянки України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, про прагнення до відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 212-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року серія КС № 00038, Голова Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг ОСОБА_1 , що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, в порушення строків визначених ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» несвоєчасно надала інформацію на адвокатські запити адвоката Паламарчука І.І від 15.02.2019 року.

Дії ОСОБА_1 , кваліфіковано за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

На підставі постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 23.04.2019 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП направлено до Ради адвокатів Київської області (м. Київ, вул. Кирилівська, 15), для належного оформлення та доопрацювання.

В казаній постанові суду було зазанчено, що протокол про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року серія КС № 00038 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Так, в протоколі не вказані відомості про особу ОСОБА_1 , а саме: дата народження, місце проживання, контактний номер телефону, що позбавляє суд можливості належним чином повідомити особу, що притягується до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду складеного відносно неї протоколу.

До цього ж, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року серія КС № 00038 вбачаються суперечності щодо наступних обставин.

Так за текстом зазначено, що на час складення протоколу адвокат Паламарчук І.І. відповіді на запити від 15.02.2019 року взагалі не отримав. При цьому вказується, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП - несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит.

Крім вказаного, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року серія КС № 00038 не можливо встановити дотримання вимог ст. 254 КУпАП, а саме, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, був складений не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку був вручений ОСОБА_1 .

Наявність вказаної інформації у протоколі про адміністративне правопорушення є обов`язковою, так-як не вручений під підпис протягом 24 годин протокол не може бути розглянутий в суді, оскільки складений з порушенням строку.

Проте, вимоги постанови суду залишись без виконання, натомість Уповноваженим Радою адвокатів Київської області - Лішневським І. Г. направлено до суду заяву про відсутність підстав для повернення справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2019 року по справі № 760/11040/19 для належного оформлення та доопрацювання.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що Уповноваженим Радою адвокатів Київської області - Лішневським І. Г. не вбачаються підстави для належного оформлення та доопрацювання матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки всі необхідні для вирішення справи відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року серія КС № 00038.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд наголошував, що основним доказом винуватості ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП,

Однак, недоліки на які суд звертав увагу у своїй постанові направляючи матеріали справи для належного дооформлення не були усунуті, так-як на думку Уповноваженого Радою адвокатів Київської області - Лішневського І. Г. всі необхідні для вирішення справи відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року серія КС № 00038 наявні.

Проте, суд відмічає, що зміст отриманих матеріалів, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 свідчить про його складення з порушенням положень ст. 256 КУпАП.

Статтею 278 КУпАП регламентовано. що орган(посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи сповіщено особу, яка бере участь у розгляді справи, про часі місце її розгляду.

Приймаючи відповідне рішення, суд враховує приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", якою суди зобов`язано застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява N 25).

Диспозиція ч. 5 ст. 212-3 КУпАП встановлює такий склад адміністративного правопорушення: «Неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Разом з цим, як зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року серія КС № 00038 так і заяви про відсутність підстав для повернення справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вбачаються суперечності щодо наступних обставин.

Так за текстом зазначено, що на час складення протоколу адвокат Паламарчук І.І. відповіді на запити від 15.02.2019 року взагалі не отримав. При цьому вказується, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП - несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит.

Також, в протоколі та заяві зазначено, що відповідальність за ненадання відповіді на адвокатський запит передбачена ч. 5 ст. 212-3 КУПАП.

Разом з тим, виходячи із змісту диспозиції зазначеної норми, відповідальність за ненадання відповіді на адвокатський запит даною статтею не передбачена (лише за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації).

Таким чином, склад правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому її відповідальність за діяння, зазначене в протоколі, на підставі ч. 5 ст. 212-3 КУпАП виключається.

До цього ж, Радою адвокатів Київської області не надано, а зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року серія КС № 00038 не можливо встановити дотримання вимог ст. 254 КУпАП, а саме, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, був складений не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку був вручений ОСОБА_1 .

Наявність вказаної інформації у протоколі про адміністративне правопорушення є обов`язковою, так-як не вручений під підпис протягом 24 годин протокол не може бути розглянутий в суді, оскільки складений з порушенням строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за діяння, яке на момент його вчинення не є правопорушенням.

Накладення стягнення на особу без відповідного закону не допускається.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ».

До цього ж, в рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обгрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Тому, приймаючи до уваги зазначене вище, вважаю, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом з`ясування дійсних обставин справи.

Виходячи з цього, оскільки склад зазначеного в протоколі та, відповідно, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто правопорушенням не являється, а дана особа не може бути піддана адміністративному стягненню на підставі зазначеної норми.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі закривається в зв`язку з недоведеністю наявності в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо Голови Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.Б. Зелінська