Справа № 128/1028/19
Провадження № 33/801/621/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 26 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 26 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам. Розглянув справу з порушенням правил підсудності.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Посилаючись на викладені у ній доводи , скаржник пояснив, що не керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння. Відмовився від проходження медичного обстеження, оскільки поспішав додому.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суддя вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є правильними і узгоджуються з наявними та дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203425 від 14.04.2019 о 23 год. 15 хв., де зазначено, що ОСОБА_1 , 14.04.2019 о 22 год. 40 хв. по вул. Зелена, 48Б в с. Вінницькі Хутори Вінницького району, керував транспортним засобом марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на промені світла. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів , де було зазначено про відмову правопорушника від його проходження (а.с. 2) та поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови (а.с.3-4).

Сукупність зазначених вище доказів узгоджуються між собою. Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і дійшов вірного висновку про доведеність його вини у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи скаржника про те, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, суддя вважає безпідставним.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до Розділу І п. п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2) зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

Оскільки водій за наявності ознак наркотичного сп`яніння, як особа яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає саме після встановлення факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції процедури проведення його огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Тому суддя вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи скаржника про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, суддя вважає безпідставними та надуманими, оскільки спростовуються актом огляду на стан сп`яніння, поясненнями свідків, які підтвердили факт відмови від огляду на стан сп`яніння, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203425 від 14.04.2019 та особистим підписом ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких зауважень в зазначеному протоколі ОСОБА_1 не зазначав. А також письмовими поясненнями ОСОБА_1 на момент його зупинки, в яких він підтвердив факт своєї відмови.

Доводи скаржника, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я спростовується наявними у справі доказами, які були досліджені судом.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що працівники поліції не долучили до протоколу пояснення свідка ОСОБА_4 , суддя вважає безпідставними, оскільки зазначене пояснення міститься в матеріалах справи (а.с. 6). Крім того, дане пояснення не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення, зокрема не впливає на фактичну відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, яка є беззаперечною.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд не належним чином повідомляв його про розгляд справи, суддя вважає необґрунтованими, які спростовуються матеріалами справи.

Суд, виконуючи приписи КУпАП, неодноразово викликав в судове засідання ОСОБА_1 судовими повістками за адресою АДРЕСА_1 , яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення. Однак, судові повістки повертались на адресу суду із відміткою за закінченням встановленого строком зберігання (а.с. 11, 19).

Тобто суд першої інстанції у відповідності до норм КУпАП здійснював виклик за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справах "Пономарьов проти України" та "Мушта проти України" вказано, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак, правопорушник не виявив бажання отримати поштову кореспонденцію і не вжив всіх заходів щодо обізнання результатів розгляду адміністративної справи.

На переконання апеляційної інстанції- розгляд справи у відсутність правопорушника не впливає, як на правильність висновків суду , так і на склад правопорушення і постановлене судом рішення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд розглянув справу з порушенням правил підсудності, суддя апеляційної інстанції розцінює як намагання правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Оскільки згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. ОСОБА_1 вчинив правопорушення в с. Вінницькі Хутори, тобто в межах територіальної юрисдикції Вінницького районного суду Вінницької області. Підстав направляти справу до іншого суду не було.

За таких обставин, доводи у апеляційній скарзі щодо невідповідності дій працівників поліції вимогам Інструкції та те, що судом неповно встановлено та досліджено всі обставини справи, є безпідставними.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях скаржника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати що судом першої інстанцій було порушено норми процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст.279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 26 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко