ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/123/19 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, на постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Як встановив суд, ОСОБА_1 14.12.2018 року о 16 год. 01 хв. на а/д М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» 331км+900м керував транспортним засобом марки «Lexus LS 430», н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатор Драгер Алкотест 6810 відмовився, після чого огляд проводився в КУТОР ТОНД, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та ухвалити нову, якою закрити провадження у даній справі у зв"язку з відсутністю у його діях складу адмінправопорушення. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки повістку суду про дату і місце розгляду справи він не отримував, розгляд справи відбувся за його відсутності, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 21.02.2018 року. Вважає, що винесення постанови без його участі призвело до порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП в частині особистої участі у справі, заявлення клопотань, подання доказів, отримання правової допомоги та ст.6 Конвенції про захист про людини та основоположних свобод в частині забезпечення права на справедливий судовий розгляд.

Дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апелянта, приходжу до наступного висновку.

За змістом статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Cтаттею 277-2 КУпАП передбачено, що особа повідомляється про час та місце розгляду справи шляхом вручення письмової повістки .

В пункті 13 Постанови пленуму ВССУ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» від 17.10.2014 № 11 звернуто увагу судів, що стаття 268 КУпАП передбачає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише за наявності у справі відомостей про належне повідомлення цієї особи про час і місце розгляду цієї справи та за відсутності її клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається зі змісту постанови місцевого справу суд розглянув її за відсутності ОСОБА_1, встановивши, що останній про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Разом з тим, з матеріалів справ вбачається що суд викликав ОСОБА_1 у судове засідання на 28 січня 2019 року, проте, судова повістка вручена адресату не була, а повернулась за закінченням строку зберігання.

Отже, даних про сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи шляхом врученння йому судової повістки матеріали адмінсправи не містять. З огляду на те, що суд повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи лише одного разу, зробити висновок про те, що він умисно не з"являвся до суду, затягував розгляд справи, тобто діяв недобросовісно з метою ухилення від адміністративної відповідальності суд апеляційної інстанції не має підстав.

Вищенаведене з огляду на норми ст.ст. 268, 277-2 КУпАП є порушенням процесуального закону та вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02), "Жук проти України" та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, та визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жофрр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема керування ним 14.12.2018 року о 16 год. 01 хв. на а/д М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» 331км+900м транспортним засобом марки «Lexus LS 430», н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння, що підтверджується даними, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення серій БД № 206534 від 14 грудня 2018 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_3та ОСОБА_4 від 14.12.2018 року; відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.12.2018 року, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 6810 №ARBF-0422, чинного до 29.05.2019 року; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК № 637304 від 14 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП; рапортом інспектора роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Петришин С.В. від 14 грудня 2018 року.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо можливості накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєне враховую той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплив трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення було вчинене 14 грудня 2018 року.

Отже, строк на апеляційне оскраження рішення суду слід поновити у зв"язку з тим, що апелянт не був пристунім на судовму засіданні та подав апеляційн скаргу одрзу ж після того як отримав його копію, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, скасувавши постанову з винесенням нової, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 слід закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк на оскарження вказаної постанови районного суду, як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 січня 2019 року скасувати. Прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження відносно нього закрити у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис