Справа № 308/7930/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці ДФС України Селеша О.Я. та захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ., - адвоката Семенчук Ю.М., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав в. о. заступника начальника митниці - начальник управління протидії митним порушенням та міжнародної взаємодії Уретій С.,

в с т а н о в и в :

постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 листопада 2019 року матеріали адміністративної справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) мешканки АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 483 та ст. 472 МК України, повернуто до Закарпатської митниці ДФС України для проведення додаткової перевірки та належного оформлення.

Згідно постанови встановлено, що ОСОБА_1 не приймала участі при складанні протоколу про порушення митних правил, у матеріалах справи відсутні дані про те, що вона належним чином повідомлена про час і місце його складання, не проведено її опитування, що суперечить ст. ст. 486, 495, 509 МК України, що в свою чергу свідчить про те, що в порушення вимог передбачених ст. 494 МК України протокол про адміністративне порушення складено без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а даних про відмову підписати чи одержати примірник протоколу в справі немає, як і немає даних про підтвердження отримання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про порушення митних правил, до направлення такого до суду. При цьому, в постанові зазначається, що посадові особи, які складають протокол, зобов`язані забезпечити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, можливість скористатись правами, що їй гарантовані законом (ст. 498 МК), у тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи в органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Разом із тим, вказується на те, що в протоколі не зазначено всіх відомостей про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, що необхідні для розгляду справи, а саме день, місяць і рік народження особи, місце народження, місце реєстрації, відомості про ідентифікаційний податковий номер платника податку, паспортні дані особи. Крім того, зазначається і про те, що під час складення протоколу однобічно та не повно з`ясовані обставини справи та не зазначено в усій сукупності фактичних обставин справи, що мали місце, а в ході проведення перевірки митницею не здійснювалось жодних запитів до Post Service Group щодо зазначених у протоколі обставин, представники операторів поштового зв`язку не встановлені й не опитані з метою підтвердження або спростування відомостей, що містяться в протоколі, і при цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які дані на підтвердження того, чи взагалі вказана в протоколі особа, якою відправлені посилки, перебувала за кордоном (у країні відправлення). Тому, на думку суду першої інстанції, оскільки залишилися не встановленими обставини, які суттєво впливають на прийняття правильного рішення у справі, суд прийшов до висновку про необхідність направлення матеріалів справи до Закарпатської митниці ДФС для проведення додаткової перевірки та належного оформлення протоколу.

В апеляційній скарзі в. о. заступника начальника митниці - начальник управління протидії митним порушенням та міжнародної взаємодії Уретій С. вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв`язку із необ`єктивністю розгляду справи та невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам справи. Просить постанову скасувати, а справу надіслати до Ужгородського міськрайонного суду на новий розгляд.

У доповненні до апеляційної скарги в. о. заступника начальника митниці - начальник управління протидії митним порушенням та міжнародної взаємодії Уретій С., вказує на те, що справа призначалась до розгляду 2 рази, що в свою чергу свідчить про те, що, призначивши справу до розгляду, відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, суддя перевірив правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, не встановивши підстав для направлення матеріалів справи на додаткову перевірку. Посилається на те, що наведені в оскаржуваній постанові відомості не можуть бути підставою для додаткової перевірки з огляду на таке: відповідно до вимог ч. 9 ст. 494 МК України протокол про порушення митних правил може бути складений за відсутності особи, щодо якої він складається; чинним МК України не передбачено повідомлення особи про час та місце складання протоколу про порушення митних правил, і при цьому, складання протоколу без участі особи чи неповідомлення її про час та місце складення такого жодним чином не порушує права особи, передбачені ст. 498 МК України; опитування особи, щодо якої складено протокол, а відтак і надання такою особою пояснень відповідно до МК України є правом, а не обов`язком, і при цьому, Закарпатська митниця ДФС не є органом досудового розслідування, не може здійснювати оперативно-розшукову діяльність та застосовувати привід особи до органу, який склав протокол, або до суду, з метою отримання пояснень; під час розгляду справи був присутній представник ОСОБА_1 (адвокат), який користується тими ж правами, що й ОСОБА_1 , і на вимогу суду може надати будь-які відомості щодо свого довірителя; відмітки про відмову ОСОБА_1 підписати протокол чи одержати його копію не вносились, так як протокол складено без її участі; суддею в постанові не зазначено, які саме права ОСОБА_1 порушені митним органом, і при цьому, передбачені ст. ст. 494, 498 МК України права ОСОБА_1 роз`яснені у супровідному листі, яким їй було надіслано примірник протоколу; відомості про особу ОСОБА_1 отримані з митної декларації CN 23, яка наявна в матеріалах справи, а інші додаткові відомості отримати не видається можливим; нездійснення запиту на адресу поштового оператора PostServiceGroup та відсутність пояснень посадових осіб не перешкоджає розгляду справи, так як протокол складено не на посадову особу PostServiceGroup, а на фізичну особу, яка здійснювала декларування та відправлення товару; суддею не встановлено конкретних суб`єктів, завдань та строків проведення додаткової перевірки, і при цьому, існує практика розгляду цивільних і кримінальних справ, відповідно до якої «якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки під час розгляду справи, то направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим». Просить постанову скасувати, а матеріали справи направити до Ужгородського міськрайонного суду на новий судовий розгляд.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О. Я., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Семенчук Ю.М., яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , неявка якої з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: повідомлення про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 надіслано відповідно до вимог закону; даних про поважність причин її неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від неї не надходило; в ході розгляду справи приймала участь представник ОСОБА_1 адвокат Семенчук Ю. М., яка не заперечувала щодо розгляду справи без участі її довірителя, повідомивши про те, що Буштірук Н. відомо про час та місце розгляду справи й про те, що її довірителька не бажає приймати учать у розгляді справи.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 527 МК України передбачено, що однією з постанов, що виноситься у справі про порушення митних правил митним органом або судом є постанова про проведення додаткової перевірки.

Відповідно до ст. 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За змістом ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі, й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення (п. 2), а в разі неправильного складання такого протоколу - повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

Відповідно до положень ст. ст. 488, 490, 494-495 МК України, протокол про порушення митних правил - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою, про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого МК України, і є найважливішим джерелом доказів у справах про порушення митних правил.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи, які фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції, а справи щодо їх застосування в силу суворості таких санкцій за суттю є кримінальними (пункти 82, 83 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 8 червня 1976 року, пункт 55 Рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, пункт 38 Рішення у справі «Менаріні проти Італії» від 27 вересня 2011 року).

З цього слідує, що протокол про порушення митних правил, за вчинення яких митним законом передбачена досить сувора відповідальність, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, що вимагає від особи, яка складає такий протокол, здійснення максимально можливою мірою дій, спрямованих на забезпечення можливості притягнення особи, яка скоїла правопорушення, до адміністративної відповідальності шляхом зібрання та фіксації доказів відповідно до вимог закону.

Згідно зі ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів, зокрема, законності та презумпції невинуватості, а також додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Статтею 494 МК України передбачено вимоги щодо складання протоколу про порушення митних правил, згідно якої про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Як убачається з матеріалів справи та змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, такий складено без участі останньої. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що митним органом не відібрано пояснень від ОСОБА_1 . Також із матеріалів справи вбачається, що в таких відсутні дані про відмову ОСОБА_1 підписати чи одержати примірник протоколу, а також про підтвердження отримання нею такого протоколу до направлення його до суду. Разом із тим, зі змісту протоколу вбачається, що в ньому не зазначено всіх відомостей про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, що необхідні для розгляду справи, а саме день, місяць і рік народження особи, місце народження, місце реєстрації, відомості про ідентифікаційний податковий номер платника податку, паспортні дані особи. Незважаючи на те, що відповідно до матеріалів справи відправником товару є італійське підприємство PostServiceGroup, у справі відсутні відомості про те, що в ході проведення перевірки митним органом здійснювались запити до PostServiceGroup щодо зазначених у протоколі обставин, і при цьому, представники операторів поштового зв`язку не встановлені й не опитані з метою підтвердження або спростування відомостей, що містяться в протоколі. Також у матеріалах справи відсутні будь-які дані на підтвердження того, чи взагалі вказана в протоколі особа, якою відправлені посилки, перебувала за кордоном (у країні відправлення).

Вищенаведене свідчить про те, що висновок суду першої інстанції про те, що під час складення щодо ОСОБА_1 протоколу не були з`ясовані всебічно та повно обставини справи й не зазначено в усій сукупності фактичних обставин справи, що мали місце, - ґрунтується на матеріалах справи.

Окрім того, митним органом до протоколу додано копії документів (а. с. 8-12), які не перекладені на українську мову, що не дає можливості з`ясувати які саме відомості містяться в цих документах і чи стосуються вони правопорушення, протокол за вчинення якого складено до ОСОБА_1 ..

Вищевказане в своїй сукупності, на переконання апеляційного суду, свідчить про неповноту проведеної митним органом перевірки при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, яку суд у силу визначених чинними КУпАП та МК України повноважень позбавлений можливості усунути в ході розгляду справи, у зв`язку з чим, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що митним органом не встановлено всіх обставин, які суттєво впливають на прийняття правильного рішення у справі.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, врахувавши наведені вище норми МКУ та КУпАП, положення Заключного протоколу Регламенту письмової кореспонденції та Положення про митні декларації, а також обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність направлення матеріалів справи до Закарпатської митниці ДФС для проведення додаткової перевірки та належного оформлення протоколу.

Тому, наведені в доповненні до апеляційної скарги доводи, на які апелянт посилається у підтвердження доводів апеляційної скарги про необ`єктивність розгляду судом першої інстанції справи та невідповідність викладених в оскаржуваній постанові висновків фактичним обставинам справи, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновків про допущену митним органом неповноту при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про порушення митних правил, яка не може бути усунута в ході розгляду справи судом, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави для направлення справи до митного органу для додаткової перевірки.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги апеляційним судом враховуються і положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що під час розгляду справи та прийнятті рішення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у справі не вичерпані.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідно до положень МК України вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили порушення митних правил, складання протоколів про такі правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події, вилучення речей та документів, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладається на посадових осіб митних органів Державної фіскальної служби), суд першої інстанції обґрунтовано повернув матеріали справи щодо ОСОБА_1 для проведення додаткової перевірки та належного оформлення до Закарпатської митниці ДФС, посадовою особою якої складено протокол щодо ОСОБА_1 ..

Під час проведення додаткової перевірки посадовим особам Закарпатської митниці ДФС необхідно усунути вищенаведені недоліки та неповноту, допущені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, належним чином з`ясувати всі фактичні обставини справи, а також з`ясувати чи були в особи, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 , підстави для його фальсифікації чи обмови останньої у порушенні митних правил, а суду першої інстанції - після проведення митним органом додаткової перевірки та повторного надходження справи до суду - прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті правопорушення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що постанова судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції та вищенаведених висновків апеляційного суду, - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав в. о. заступника начальника митниці - начальник управління протидії митним порушенням та міжнародної взаємодії Уретій С., залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан