ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №641/5947/19 Суддя 1-ї інстанції: Ариничева С.А.
Провадження № 33/818/1108/19
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , її представника адвоката Перепелиці Сергія Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з таким рішенням інший учасник дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 року та ухвалити нову, якою ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт вважає постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова незаконною, необґрунтованою та ухвалену з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції у своєму рішенні, вірно пославшись на норми права зробив повністю протилежний цим нормам права висновок, при ухваленні оскаржуваного рішення не було дотримано вимог чинного законодавства, справа була розглянута поверхнево, без належного дослідження обставин, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови з прийняттям нової постанови.

Апелянт вказує, що пояснення ОСОБА_1 розцінені як докази його невинуватості, що на її думку свідчить про упередженість суду, адже суд мотивуючи рішення у справі, повинен дослідити кожен важливий, доречний і вирішальний доказ сторони. Ігнорування важливих доказів, відсутність об`єктивного їх дослідження є порушенням права особи на справедливий судовий розгляд незалежними і безстороннім судом, що захищається ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вважає, що мав місце спрощений підхід до розгляду справи який призвів до того, що було прийнято помилкове рішення про закриття провадження відносно ОСОБА_1 .

В оскаржуваному рішенні суд не навів мотивів застосування конкретних норм права та прийнятих висновків, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального права та взагалі не надав оцінки показам потерпілого, та не відобразив дані обставини в рішенні, що свідчить про порушення норм процесуального права. В результаті було ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №180394 від 17.07.2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 зазначено. Що він 17.07.2019 року близько 15:15, керуючи автомобілем «Кобальт», державний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул. Плеханівська та вул. Державінська в м. Харкові, не обрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, не вчинив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу для об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota» державний номер НОМЕР_2 , який рухався та закінчував проїзд перехрестя, чим спричинив пошкодження транспортних засобів, заподіяв матеріальну шкодую. Такими діями порушено вимоги п.п. 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_2 та її представник повідомили апеляційному суду, що на їх думку судом першої безпідставно не взято до уваги пояснення свідків, та наполягали, що місце зіткнення транспортних засобів в схемі дорожньо-транспортної пригоди вказане невірно.

ОСОБА_1 , заперечуючи проти цього пояснив, що автомобіль, яким він керував має систему АБС, і таким чином при гальмуванні машина не може йти юзом оскілки при цьому повністю не блокуються колеса у зв`язку з чим і відсутній гальмівний шлях.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 12.3 вказаних Правил визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Пунсктом 13.1 Правил передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що матеріали справи не містять належних доказів перевищення водієм ОСОБА_1 швидкісного режиму. Останній, а також свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зазначили, що швидкість руху була приблизно 50-60 км/год. Достовірних та беззаперечних даних, що швидкість руху автомобіля «Кобальт» була вище дозволеної матеріали не містять.

Апеляційний суд критично розцінює свідчення ОСОБА_5 щодо того, що автомобіль «Кобальт» швидко рухався, оскільки такі пояснення не свідчать те, з якою саме швидкістю відбувався рух.

Відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 мав перевагу в русі, а водій ОСОБА_2 виїжджаючи на перехрестя повинна була надати дорогу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі.

Апеляційний суд не вбачає підстав вважати безпідставним також висновок суду першої інстанції щодо відсутності доказів порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. При цьому відповідно до положень п. 1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Матеріали справи свідчать що водій ОСОБА_1 , рухаючись по головній дорозі розраховував, що транспортні засоби, які виїжджають з другорядної дороги мають надати йому перевагу у русі, і при визді з другорядної дороги на головні автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , він намагався уникнути зіткнення, а саме здійснюючи маневр та приймаючи в ліво, про те зіткнення уникнути не вдалось. Згідно схеми дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення розташоване на полосі руху автомобіля «Кобальт», підстав вважати необґрунтованою цю схему у апеляційного суду немає.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції було обґрунтовано прийнято рішення про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П.Цілюрик