П О С Т А Н О В А

Справа № 126/3496/18

Провадження № 3/126/120/2019

"05" березня 2019 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області

ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності не притягувався ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 001189 від 10.12.2018 року, 09.12.2018 року о 23 год. 00 хв. в с. Джулинка по вул. Центральній водій ОСОБА_3 керував автомобілем "Мерседес Бенс" д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини, не чіткою мовою, не стійкою ходою. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_3 було роз'яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому правопорушенні не визнав та показав, що 09.12.2018 року о 23 год. 00 хв. в с. Джулинка по вул. Центральній коли він керував автомобілем "Мерседес Бенс" д.н.з. НОМЕР_1, його зупинили працівники поліції та попросив пред'явити посвідчення водія і документи на авто. Його дружина, що сиділа на пасажирському сидінні почала сваритися з поліцейськими і вимагала пояснень, з яких підстав їх взагалі зупинили. тоді після перевірки документів один з поліцейських повідомив, що на його думку він перебуває в нетверезому стані і запропонували йому поїхати до відділку. Всі його пояснення і заперечення, що він абсолютно тверезий, до уваги взяті небули. Пройти освідування за допомогою технічних засобів на місці зупинки йому ніхто не пропонував. Після того як його доправили до поліцейського відділу, одразу ж склали протокол, зі змістом якого його навіть не ознайомили. Однак спиртних напоїв він взагалі не вживає, оскільки 5 місяців назад йому зробили оперативне втручання на серці і будь-які фізичні нагрузки, а тим більше вживання алкогольних напоїв, або тютюнові вироби йому категорично заборонені. На підтвердження своїх слів надав копії медичних документів. З урахуванням викладеного, просить провадження у справі закрити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає в разі керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак під час розгляду справи в суді не встановлено факту керування ОСОБА_3 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Згідно цього розділу водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп'яніння. Жодних доказів про те, що ОСОБА_3 був відсторонений від керування автомобілем чи акт тимчасового затримання транспортного засобу в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, і тільки у разі незгоди на проведення такого огляду чи з його результатами у закладах охорони здоров'я.

Проте, як вказує ОСОБА_3 він не відмовлявся пройти огляд на факт вживання алкогольних напоїв за допомогою спецприладу на місці зупинки, поліцейські йому взагалі не пропонували цього зробити.

З досліджених матеріалів справи не вбачається також, що водію був виданий акт направлення на огляд в медичний заклад, хоча наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 глави 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 № 1395, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків, однак у протоколі складеному відносно ОСОБА_3 відсутні відомості, про посвідчення свідками відмови правопорушника від підписання протоколу.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_3 не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відношення до вчиненого, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_3, не доведена, керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. І. Гуцол