ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1203/16-п Номер провадження 33/814/98/19Головуючий у 1-й інстанції Антонов А.В. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2, ОСОБА_3 та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, його представника адвоката Босенка Т.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Київського районного суду м.Полтави від 19 квітня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полтава, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком один рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

Згідно постанови судді ОСОБА_4 визнаний винуватим у тому, що він 2.03.2016 о 04.45 год. по вул. Зіньківській,46 в м. Полтава, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем НОМЕР_1 чим порушив п.2.9 «а» ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову судді скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому апелянт зазначає, що судом не враховано того, що : 2.03.2016 о 04.45 год. по вул. Зіньківській,46 в м. Полтава не керував автомобілем НОМЕР_1 і власника даного автомобіля ОСОБА_6 він не знає; медичне обстеження 2.03.2016 у медичній установі він не проходив; у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 зазначена адреса проживання не та за якою він апелянт проживає, а особу правопорушника встановлено на підставі водійського посвідчення серії НОМЕР_6 від 5.08.2006, але вказане водійське посвідчення серії НОМЕР_6 було у жовтні 2015 року втрачене, у зв'язку з чим 20.10.2015 отримав тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, а 4.11.2015 отримав нове посвідчення водія серії НОМЕР_3.

Про існування постанови судді Київського районного суду від 19.04.2016 щодо нього ОСОБА_4 дізнався тільки в жовтні 2018 року коли був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що відповідно до цієї постанови він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком один рік.

Одночасно ОСОБА_4, посилаючись на те, що суд розглянув провадження у його відсутність зазначає про порушення судом його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його представника - адвоката БосенкаТ.Ю., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених та стверджували про відсутність доказів винуватості ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суддя суду першої інстанції послався на те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №134956 від 2.03.2016, поясненнями ОСОБА_4, які містяться у даному протоколі, відповідно до яких ОСОБА_4 вину визнав, висновком медичного огляду від 2.03.2016,

Проте із висновком суду, про винуватість ОСОБА_4 апеляційний суд не може погодитись.

За змістом статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП, настає, зокрема за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 2.9 a) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Згідно п.1.10 ПДР - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП грунтуються на даних, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення та результатах огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що містяться у висновку Полтавського обласного наркологічного диспансеру.

Проте вважаю, що суддя суду першої інстанції припустився помилки у питанні встановлення та оцінки фактичних обставин, вчиненого адміністративного правопорушення , не повно встановив фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, що призвело до постановлення помилкового судового рішення.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає лише в разі якщо особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Дослідженням матеріалів адміністративної справи встановлено, що про той факт, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і був зупинений працівниками поліції під час такого руху, свідчить протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим працівниками поліції не було долучено до матеріалів провадження відео доказ вище зазначених подій.

У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, відсутній підпис ОСОБА_4 і відсутні дані про те, що останній відмовився від підписання висновку( а.с.2)

Сам апелянт ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції повідомив, що він 2.03.2016 о 04.45 год. по вул. Зіньківській,46 в м. Полтава не керував автомобілем НОМЕР_1, власника даного автомобіля він не знає, з 20.10.2015 він є власником автомобіля ВАЗ 21100 д.н.з. НОМЕР_5. Посвідчення водія, яке було вилучено НОМЕР_7 і на підставі якого було встановлено особу водія, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 2.03.2016 серії АП1 №134956 було ним, ОСОБА_4 в жовтні 2015 року втрачене, через це в листопаді 2015 року він отримав нове посвідчення водія.

Такі показання ОСОБА_4 узгоджуються з даними, які містяться у відповіді Головного Управління Національної поліції в Полтавській області Полтавського відділу поліції відділення поліції №1 від 17.10.2018, наданій ОСОБА_4 про те, що по заяві останнього, відповідно до якої 10.10.2015 за адресою вул. Курчатова,13 м. Полтава ОСОБА_4 виявлено зникнення власної барсетки, у якій знаходилося, зокрема посвідчення водія, було зареєстровано до Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 11440 від 10.10.2015 та проведено перевірку у порядку Закону України « Про звернення громадян», матеріали якої було списано до справи № 8779 від 16.10.2015 (а.с. 37).

20.10.2015 ОСОБА_4 звернувся до ВРЕВ ДАІ з обслуговування м. Полтава та Полтавського району з заявою про видачу дубліката посвідчення водія в зв'язку з втратою (а.с. 29).

20.10.2015 ОСОБА_4 отримав тимчасовий талон на право керування серії НОМЕР_4 ( а.с.28).

4.11.2015 ОСОБА_4 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_3 ( а.с.30).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 з 20.10.2015 належить автомобіль НОМЕР_2, яким він користується до даного часу(а.с.49)

З 2.07.1998 ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією паспорта (а.с.50).

ОСОБА_7 - лікар Полтавського обласного наркологічного диспансеру у суді апеляційної інстанції, підтвердив, що 2.03.2016 він склав висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_4.

При цьому ОСОБА_7 пояснив, що він встановив особу ОСОБА_4 за допомогою посвідчення водія НОМЕР_7 і направлення, виписаного працівниками поліції, паспорт ОСОБА_4 він не перевіряв. У зв'язку з тим, що пройшло багато часу він не може стверджувати, що дійсно 2.03.2016 був доставлений працівниками поліції для проходження медичного огляду на стан сп'яніння саме ОСОБА_4

Отже, виходячи з наведеного вище, вбачається, що станом на 2.03.2016 (день складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4.) ОСОБА_4 не мав посвідчення водія НОМЕР_6 за яким було встановлено працівником поліції особу щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а мав посвідчення водія НОМЕР_3, виданого 4.11.2015. У власності ОСОБА_4 з 20.10.2015 перебував автомобіль НОМЕР_2 (а.с.30).

Лікарем ОСОБА_7 2.03.2016, особа водія також була встановлена по втраченому ОСОБА_4 посвідчення водія НОМЕР_6.

З огляду на наведене апеляційний суд не може погодитись із висновком судді суду першої інстанції, що було достатньо доказів для прийняття судового рішення.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку посадовою особою, яка складала протокол про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, не надано суду переконливих, належних та допустимих доказів винуватості саме ОСОБА_4 щодо керування ним транспортним засобом 2.03.2016 о 04.45 год. по вул. Зіньківській, 46 в м. Полтава.

Підстав не довіряти доводам апелянта у апеляційного суду відсутні, через те, що вони підтверджуються письмовими доказами дослідженими безпросередньо в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Посилання ОСОБА_4 про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП є слушними, але відповідно до цієї ж статті права ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції відновлені, оскільки йому було надано право передбачені вказаною статтею, якими він скористався.

За таких обставин, враховуючи, що в ході апеляційного розгляду не здобуто переконливих та об'єктивних доказів винуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на користь особи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити, а постанова судді Київського районного суду м.Полтави від 19 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 - скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_4 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з момент її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М.Корсун