П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" березня 2019 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я. , розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 17.04.1981р.н., громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу, 12.01.2019р. близько 11.30год. по вул.Рильського,3 в м.Сокаль Львівської області, ОСОБА_1 намагався пошкодити майно ОСОБА_2, ображав її нецензурними словами, чинив щодо неї моральний та психологічний тиск.

Сам ОСОБА_1 в суді своєї вини не визнав та пояснив, що 12.01.2019р. прибув до господарства бувшої дружини ОСОБА_3, щоб побачитися із спільним сином ОСОБА_4. Остання на його прохання не відкривала ворота на подвіря. Оскільки в нього з собою був корм для собаки, він став ногою на поперечину огорожі та перекинув даний корм на подвіря, так як не зумів відкрити самостійно ворота без пошкодження механізму.

Після цього ОСОБА_3 викликала поліцію.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Згідно положень ст.173-2 КУпАП, під вчиненням домашнього насильства слід розуміти умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, вони проживають окремо та не є сімєю.

Також, суду не надано жодних доказів та з протоколу і з пояснень сторін не вбачається, які саме дії психологічного та фізичного характеру вчинила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, які могли б свідчити про спричинення морального та психологічного тиску на потерпілу. Також, відсутні обставини, які свідчать про погрозу фізичною розправою, зокрема характер дій та висловлювань ОСОБА_5 та оцінка сприйняття таких дій і висловлювань останньою.

Крім того, в суді встановлено, що причиною конфлікту слугували ті обставини, що ОСОБА_3 не надала спільного неповнолітнього сина ОСОБА_1

В матеріалах справи наявні протокол про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_3 і ОСОБА_1

Дані протокол та пояснення не доводять вини ОСОБА_1

Жодних інших доказів суду не надано.

В свою чергу, слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У звязку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті173-2 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколів про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: М. Я. Адамович