КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2562/2019 Суддя 1 інстанції - Шевчук А.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 23.05.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 23.05.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн.

Постановою судді встановлено, що 09.03.2019 року о 06 год. 50 хв. по вул. Полярна, 15 у м. Києві, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Федоров Д.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 23.05.2019 року у справі про адміністративне правопорушення № 756/3791/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення №756/3791/19 пре притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За доводами апелянта, судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, порушено ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також висновки суду ґрунтуються на сумнівних та недопустимих доказах.

В обґрунтування своїх вимог адвокат Федоров Д.С. зазначає, що зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній не здійснював керування транспортним засобом, а сидів на пасажирському сидінні автомобіля, який, взагалі, не рухався. Вказана обставина також підтверджується відеозаписом з боді-камер патрульних в матеріалах справи (файл «») з якого вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зазначає, що він не керував автомобілем.

Апелянт стверджує, що жодного допустимого та достовірного доказу керування ОСОБА_1 автомобілем матеріали справи не містять.

Захисник зазначає, що ОСОБА_1 пояснював, що за водійським сидінням сидів його товариш - ОСОБА_2 . В судовому засіданні 23.05.2019 року ним, як захисником було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_2 та було забезпечено його явку, проте суд відмовив в його задоволенні. Відмовляючи у задоволенні клопотання про допит свідка та визнаючи винним ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що після перегляду відеозапису з нагрудних камер патрульних, суд дійшов висновку про те, що хтось з двох ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) точно керував авто і для суду достатньо цього факту.

На думку апелянта, вищевикладені обставини свідчать про поверхневий розгляд справи судом та необґрунтованість висновків суду.

Також захисник вказує на те, що судом викликалися для допиту поняті: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проте в судове засідання вони не з`явилися, після чого суд, без повного дослідження всіх обставин справи, виніс оскаржувану постанову.

Крім цього апелянт зазначає, що з відеозапису з боді-камер патрульних (файл «» ) вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» на що він зазначив, що не керував автомобілем. Після цього, патрульний зазначив, що він кваліфікує його дії як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння та зазначив те, що пропонувати йому їхати в лікарню для проходження огляду у лікаря-нарколога, взагалі, немає сенсу.

На думку захисника, вищевикладені обставини ненаправлення ОСОБА_1 для проходження огляду у лікаря-нарколога, після його незгоди пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», свідчать про недотримання встановленого законом порядку огляду, а саме порушення ч.3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку від 17 грудня 2008 р. № 1103, п.7 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 №1452/735.

Крім цього апелянт вказує на те, що огляд із застосуванням спеціальних технічних засобів пропонувався ОСОБА_1 не на місці зупинки, а біля Оболонського УП ГУМВС у м. Києві. Більш того, згідно відеозапису з бодікамер, огляд на стан сп`яніння пропонувався ОСОБА_1 після спливу двох годин з моменту його затримання, що, на думку захисника, свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, яка полягає у відмові саме від законного порядку огляду.

Також захисник зазначає, що як вбачається з протоколу про адміністративне затримання серії АА №043601, ОСОБА_1 було затримано та доставлено до Оболонського УП ГУМВС у м. Києві, при цьому, ОСОБА_1 не було роз`яснено його право користуватися правничою допомогою захисника та не було повідомлено центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Всупереч вищевикладеного, працівники УПП в м. Києві ДПП після затримання ОСОБА_1 грубо порушили конституційне право затриманого на правову допомогу захисника, через що зібрані докази за відсутності захисника не можуть бути визнані допустимими.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Федорова Д.С., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, допитавши інспекторів патрульної поліції - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , дослідивши відеозапис з нагрудних камер поліцейських, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду дотримався не в повному обсязі, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водій під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особи транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

З апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що однією з підстав для скасування постанови суду останній вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував 09.03.2019 року о 06 год. 50 хв. автомобілем "КІА" по вул. Полярній в м. Києві.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 він в ніч з 08.03.019 року на 09.03.2019 року разом з другом ОСОБА_2 перебував в кафе «Пісок», що знаходиться на ж/м Оболонь, та вживали алкогольні напої. Близько опівночі у них виник конфлікт з іншим відвідувачами даного закладу, який був припинений працівниками патрульної поліції, які прибули до даного закладу за викликом. Після цього, вони пішли всередину кафе, де продовжили вживати алкогольні напої. Близько 5 години ранку 09.03.2019 року вони з товаришем вийшли з кафе, та сіли в автомобіль з метою послухати музику та викликати Драйвера. За кермом сів він, проте, автомобіль не вмикав. ОСОБА_2 сів на передньому пасажирському сидінні. Потім до їхнього автомобіля підійшли дівчата, одна з яких, погодилась на пропозицію провести далі час разом та сіла в автомобіль на заднє сидіння. В цей час до автомобіля підбіг чоловік, який почав бити автомобіль. Тому для з`ясування відносин, ОСОБА_1 та його товариш вийшли з авто та почалась словесна суперечка з незнайомцем. В подальшому, для уникнення будь - яких конфліктів, ОСОБА_2 сів за кермо авто, а ОСОБА_1 на пасажирське сидіння, щоб відігнати авто, що не виявилось можливим зробити, адже, незнайомець стрибнув на капот його автомобіля. Відреагувавши на таку поведінку чоловіка, він ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 вийшли з автомобіля та розпочалася сутичка, під час якої прибули працівники патрульної поліції, які наділи на нього кайданки та відвезли до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, склавши відносно нього протокол про адміністративне затримання. Після цього, працівники поліції вже на території Оболнського УП ГУНП в м. Києві в присутності двох свідків зазначили, що вбачають у нього ( ОСОБА_1 ) ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він не відмовлявся, а лише пояснював, що проходити такий огляд він не може, адже, взагалі не керував транспортним засобом, а до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан сп`яніння йому їхати взагалі не пропонували.

За клопотанням захисника судом апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що в ніч з 08.03.019 року на 09.03.2019 року він разом з другом ОСОБА_1 перебував в нічному клубі «Пісок», що знаходиться на ж/м Оболонь, та вживали алкогольні напої. Близько опівночі у нього з другом виник конфлікт з іншим відвідувачами даного закладу, який був усунений працівниками патрульної поліції, які прибули до даного закладу за викликом. Після цього, вони пішли всередину клубу де продовжили вживати алкогольні напої. Близько 5 години ранку 09.03.2019 року вийшовши з на вулицю, та сіли в автомобіль ОСОБА_1 , при цьому ОСОБА_1 сів за кермо, а він ( свідок) на переднє пасажирське сидіння. Автомобіль вони не заводили, а лише включили музику та слухали, і ОСОБА_1 намагався викликати Драйвера. До автомобіля підійшли дівчата, з якими вони познайомились в клубі, і одна з них погодилась проїхати з ним (свідком) та ОСОБА_1 проїхати для подальшого відпочинку, та сіла на заднє сидіння. В цей час з`явився незнайомий чоловік (як підозрює свідок знайомий цієї дівчини), який почав бити автомобіль, тому вони вийшли з автомобіля, і почалась словесна перепалка. Під час такої перепалки, він (свідок) побачив, що до автомобіля підходить ще декілька людей, тому, він, можливо, злякавшись, можливо, для уникнення суперечок, сказав ОСОБА_1 сісти в авто, а сам заскочив на водійське сидіння, та намагався відігнати з місця події автомобіль, але не встиг цього зробити, адже, ледь викрутивши колеса, побачив, як той чоловік, з яким у нього була словесна перепалка, стрибнув на капот автомобіля та почав бити капот. Відповідно, побачивши таку поведінку незнайомця, він з ОСОБА_1 вийшли з автомобіля та між ними розпочалася бійка. Під час цієї бійки прибули працівники поліції, які, не розбираючись в чому справа, одягли на нього та ОСОБА_1 кайданки, і ОСОБА_1 забрали. В цей же день, проте, ближче до обіду він (свідок) зателефонував ОСОБА_1 та дізнався, що на нього склали протокол про адміністративне правопорушення, якого він не вчиняв, адже, не керував транспортним засобом.

Разом з тим, показання свідка ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції не може покласти в основу свого рішення, адже, такі показання спростовуються іншими доказами у справі, зокрема, показаннями свідка ОСОБА_6 , відеозаписом з камер поліцейських та показаннями працівників поліції.

Так, свідок ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції пояснила, що дійсно була свідком подій 09.03.2019 року біля кафе «Пісок», проте оскільки в той час перебувала в шоковому стані та декілька разів втрачала свідомість, на даний час вона досконало не пам`ятає тих подій. Щодо її пояснень, які містяться в матеріалах справи зазначила, що оскільки там міститься її підпис, тому все, що в них зазначено відповідає дійсності.

А з її письмових показань від 09.03.2019 року, що містяться в матеріалах справи вбачається, що вона стала свідком ситуації, яка відбулась за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 15 близько 06 год. 50 хв. Свідок пояснила, що вона сіла в автомобіль "КІА", на заднє пасажирське сидіння. За кермом даного автомобіля був лисий чоловік з легкою небритістю, в темно - синій куртці з червоними рукавами та блакитній кофті. При цьому на передньому пасажирському сидінні сидів чоловік в темно синіх штанах, який мав чорне волосся та повне обличчя. Після того, як автомобіль розпочав рух, невідомий чоловік почав плигати під машину з криками: "ОСОБА_6, не їдь, вони ж п`яні". Після чого, водій та чоловік, що сидів на передньому пасажирському сидінні вийшли до чоловіка, що плигав на машину та почали його бити та виражатись нецензурною лексикою. Більш того, свідок уточнила, що як водій "КІА", так і пасажир мали ознаки алкогольного сп`яніння.

Такі показання свідок надала поліцейським відразу після їх приїзду на місце події, і як вказала в судовому засіданні, що вона тих осіб, з якими рухалась на авто до того не знала, не перебувала з ними в будь - яких стосунках, а тому підстав для оговору будь - кого з них вона не мала.

Більш того, такі показання свідка ОСОБА_6 повністю узгоджуються з іншими письмовими доказами у справі, а саме, показаннями свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що 09.03.2019 року приблизно о 06 год. 50 хв. стала свідком ситуації, як її подруга ОСОБА_6 сідала на заднє пасажирське сидіння автомобіля "КІА", за кермом якого сидів лисий чоловік з легкою небритістю, в куртці темно - синього кольору з червоними рукавами та даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, та даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що по приїзду патрульних поліцейських, свідки подій пояснювали, що дійсно один з громадян, який був побитий, всіляко заважав руху автомобіля під керуванням лисого чоловіка, який одягнутий в куртку темно - синього кольору з червоними рукавами, мотивуючи це тим, що водій п`яний.

Крім того, зазначені обставини підтвердили і допитані під час апеляційного розгляду працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які надали аналогічні за своїм змістом пояснення, та пояснили, що в ніч з 08.03.2019 року на 09.03.2019 року близько опівночі, під час патрулювання ж/м Оболонь надійшов виклик, що біля кафе «Пісок», яке знаходиться на вул. Полярній в м. Києві між відвідувачами закладу відбувається сутичка. Прибувши на місце виклику, було з`ясовано, що двоє учасників сутички є працівниками поліції. Через декілька хвилин сутичку було зупинено і всі учасники конфлікту зайшли до закладу. Близько 6 год. 00 хв. 09.03.2019 року надійшов повторний виклик до того ж закладу, знову з повідомленням про сутичку між відвідувачами кафе. Прибувши на місце виклику побачили бійку між чоловіками. Свідки, які були на місці повідомили, що «лисий» чоловік в курці з червоними рукавами керував автомобілем у нетверезому стані. Для зупинення бійки, до двох чоловіків було застосовано спецзасіб - кайданки. В подальшому, водія автомобіля, оскільки він не пред`явив документи, які посвідчують його особу, було доставлено до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, та щодо нього складено протокол про адміністративне затримання та постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, так як водій не надав посвідчення водія. В подальшому, в зв`язку з тим, що у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, водієві неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», і водій відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, заперечуючи факт керування транспортним засобом, їхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння йому не пропонували.

В свою чергу, показання поліцейських повністю узгоджуються з даними відеозапису подій файл .

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, доходжу висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про некерування транспортним засобом є необгрунтовнаими, та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Разом з тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, була порушена.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку.

За положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону також відображені і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді цієї справи дотримання працівником поліції зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення належним чином не перевірив та, хоча і дослідив письмові матеріали справи, але не звернув уваги на те, що вони не узгоджуються між собою та не доводять обставин, викладених у протоколі, отже висновки судді в постанові про невиконання водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР не відповідають фактичним обставинам провадження.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 211587 від 09 березня 2019 року, ОСОБА_1 цього ж дня о 06 год. 50 хв. в м. Києві по вул. Полярна, 15 у м. Києві, керував транспортним засобом «КІА», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.( а.с. 1)

Зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які долучені до протоколу, слідує, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», так і в медичному закладі у лікаря-нарколога (а.с. 3). Але такі пояснення суперечать відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, які також долучені до протоколу.

Так, на відеозаписі зафіксовано як працівник поліції в присутності двох свідків неодноразово запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», на що отримав відповідь, що він не повинен його проходити, оскільки не був водієм. Розцінивши таку відповідь, як ухилення від проходження огляду на спеціальному технічному приладі, далі пропозиції від поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я не надходило, а лише поліцейським сказано: "не бачу сенсу пропонувати лікаря", після чого поліцейський відразу ж повідомив, що стосовно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, аналіз наявних у справі доказів дає підстави для висновку про невідповідність зазначених у поясненнях свідків відомостей про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема у закладі охорони здоров`я, даним відеозаписів з нагрудної камери поліцейського та протоколу про адміністративне правопорушення, в якому відсутня інформація про те, які види огляду на стан алкогольного сп`яніння пропонувалися водію (на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу чи в закладі охорони здоров`я, або після відмови від огляду на місці зупинки транспортного засобу в закладі охорони здоров`я) і лише вказано про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Враховуючи, що після фактичної відмови водія ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, працівники поліції, в порушення передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, не забезпечили такий огляд в закладі охорони здоров`я і взагалі не пропонували його проведення водію, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відтак відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, всупереч вимогам наведеної Інструкції, поліцейським пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, адже, як вбачається з матеріалів справи, керував ОСОБА_1 автомобілем о 06 год. 50 хв., по приїзду працівників поліції о 06 год. 55 хв., у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та відібрано у свідків пояснення, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, разом з тим, лише о 09 год. 10 хв. поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене, вважаю, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, суддя дійшов необґрунтованого висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини за результатами оцінки наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів в їх сукупності, з огляду на положення ст. 62 Конституції України, за змістом яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова Оболонського районного суду від 23 травня 2019 року підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 23.05.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал