Справа № 308/5297/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21.11.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Овсепян К. А., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 липня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Згідно постанови, 07 травня 2019 року о 01-й годині 30 хв. по вул. Митрака, 69, у м. Ужгороді, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д. н. з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу, незважаючи на наявність підстав для повернення складеного щодо нього протоколу для належного оформлення. Стверджує, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в такому не вказано які саме вимоги ПДР ним були порушені, і при цьому, зазначивши в протоколі про факт вчинення ним передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, до протоколу не долучено судового рішення, яким би підтверджувався факт повторності вчинення ним такого правопорушення. При цьому, вказує на те, що суд, встановлюючи факт вчинення особою правопорушення, обмежений тими обставинами та правовою кваліфікацією дій особи, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу свідчить про те, що, встановивши, що протокол складено за ч. 2 ст. 130 КУпАП, і при цьому, не повернувши протокол органу, який його склав, для належного оформлення, та притягнувши його до адміністративної відповідальності за ч. 1 цієї статті без складення нового протоколу, суд вийшов за межі правопорушення, за вчинення якого складено протокол. Крім того, вказує на те, що строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних причин. При цьому, посилається на те, що справа розглянута без його участі, і будь-яких повісток про виклик до суду чи повідомлень про час та місце розгляду справи він не отримував, що в свою чергу свідчить про хибність твердження суду про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без поважних причин, а після отримання копії постанови 06.08.2019 знаходився на амбулаторному лікуванні у АЗПСМ с . В . Водяне на денному стаціонарі з 14.08.2019 по 30.08.2019, що підтверджується довідкою № 204 від 30.08.2019. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Овсепян К. А., яка підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про час та місце розгляду справи надсилалось ОСОБА_1 апеляційним судом відповідно до вимог закону; що відомостей про поважність причин неявки ОСОБА_1 та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін до апеляційного суду не надходило; що в ході апеляційного розгляду приймала участь представник ОСОБА_1 - адвокат Овсепян К. А., яка подала апеляційну скаргу, і яка ствердила, що ОСОБА_1 відомо про час та місце розгляду справи, однак, він не заперечує щодо розгляду справи без його участі.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи 15.07.2019. Також у матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП триденний строк була вручена чи надіслана копія оскаржуваної постанови. З розписки ОСОБА_1 , яка міститься на форзаці справи, вбачається, що він отримав копію постанови 06.08.2019.

Вищенаведені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу, а тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, визнаються поважними, у зв`язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, строк поновлюється.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 07 травня 2019 року о 01-й годині 36 хв. по вул. Митрака, 69, у м. Ужгороді, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д. н. з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» чи в медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що своїми підписами ОСОБА_1 підтвердив, що зі змістом протоколу ознайомлений, права та обов`язки йому роз`яснені, копію протоколу отримав, внесені про його особу дані - правильні, від будь-яких пояснень по суті скоєного правопорушення відмовився (а. с. 1).

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , убачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога (а. с. 2, 3).

З рапорту інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області Бабидорич Р. Ф. вбачається, що 07.05.2019 під час складання щодо ОСОБА_1 протоколу за ст. 130 КУпАП, помилково вказано невірну частину статті та час вчинення правопорушення. Просить вірними вважати ч. 1 ст. 130 КУпАП та час правопорушення - 02 год. 35 хв. (а. с. 4).

З розписки ОСОБА_1 від 07.05.2019 вбачається, що останній підтвердив факт залишення автомобіля марки «Volkswagen Passat», д. н. з. НОМЕР_1 , на зберігання за адресою м. Ужгород, вул. Митрака, 69, та зобов`язався у подальшому не керувати ним (а. с. 5).

З листа заступника начальника УПП в Закарпатській області Щербанича І. Р. убачається, що 07.05.2019 під час оформлення інспектором Бабидоричем Р. В . матеріалів щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП невірно кваліфіковано адміністративне правопорушення, оскільки вірним є ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 6).

З копії постанови серії ЕАВ № 1130377 вбачається, що 07.05.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто за керування 07.05.2019 о 01-й годині 36 хв. по вул. Митрака, 69 у м. Ужгород, транспортним засобом марки «Volkswagen Passat», д. н. з. НОМЕР_1 , в якому не працювала ліва фара в режимі ближнього світла та без відповідного страхового полісу (а. с. 7).

Факт відмови ОСОБА_1 у присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом із боді-камер поліцейських (а. с. 8).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Бабидорич Р. Ф. був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано й на такі не посилалася представник ОСОБА_1 - адвокат Овсепян К. А. під час розгляду справи апеляційним судом.

Також не встановлено апеляційним судом і даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового підписання ним протоколу, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й на такі не вказувала адвокат Овсепян К. А. під час розгляду справи апеляційним судом.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор Бабидорич Р. Ф. при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень, а окремі недоліки, допущені ним при складанні протоколу, він усунув шляхом написання відповідного рапорту.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були залучені в якості свідків відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, - такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано й на такі не посилалася представник ОСОБА_1 - адвокат Овсепян К. А. під час розгляду справи апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу, незважаючи на наявність підстав для повернення складеного щодо ОСОБА_1 протоколу для належного оформлення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом.

Твердження апелянта про те, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в такому не вказано які саме вимоги ПДР були порушені ОСОБА_1 , і при цьому, зазначивши в протоколі про факт вчинення ним передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, до протоколу не долучено судового рішення, яким би підтверджувався факт повторності вчинення такого правопорушення, - апеляційний суд визнає такими, що не свідчать про невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, так як зі змісту протоколу вбачається, що в ньому зазначені всі передбачені цією нормою дані та обставини, і до нього додані всі необхідні матеріали, а наявні в ньому окремі недоліки усунуто шляхом написання інспектором поліції відповідного рапорту, який доданий до протоколу. Тому, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом доводи не дають підстав для повернення протоколу щодо ОСОБА_1 на додаткове оформлення.

Із вищенаведених підстав, апеляційний суд не приймає до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що суд, встановлюючи факт вчинення особою правопорушення, обмежений тими обставинами та правовою кваліфікацією дій особи, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, що в свою чергу свідчить про те, що, встановивши, що протокол складено за ч. 2 ст. 130 КУпАП, і при цьому, не повернувши протокол органу, який його склав, для належного оформлення, та притягнувши ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 цієї статті без складення нового протоколу, суд вийшов за межі правопорушення, за вчинення якого складено протокол. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд, окрім наведеного вище, враховує і те, що відповідно до норм чинного КУпАП суд не позбавлений можливості кваліфікувати (перекваліфікувати) дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на іншу частину статті, якщо це не погіршує становище особи, тобто якщо частиною статті, на яку суд перекваліфіковує дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не передбачено більш суворе адміністративне стягнення, ніж частиною статті, за якою щодо особи складено відповідний протокол.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута без участі ОСОБА_1 , і будь-яких повісток про виклик до суду чи повідомлень про час та місце розгляду справи він не отримував, що в свою чергу свідчить про хибність твердження суду про те, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без поважних причин, - апеляційний суд визнає такими, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 ПДР та вчинення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, а також не свідчать про незаконність висновків суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення. При цьому, апеляційний суд враховує те, що нормами чинного КУпАП не передбачено необхідності скасування рішення суду першої інстанції з підстав розгляду справи без участі правопорушника, а факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 слугував однією з підстав для поновлення йому строку на апеляційне оскарження

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, - апеляційний суд визнає такими, що не знайшли свого підтвердження і спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що ОСОБА_1 до апеляційної скарги, а його представником - адвокатом Овсепян К. А. - у ході її розгляду, не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і, не з`явившись на розгляд справи без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду клопотання, у тому числі й про виклик свідків, та надати які-небудь докази у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан