Справа № 405/1594/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2019 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького ВП ГУНПУ в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ГР № 290540 від 10.02.2019 року ОСОБА_1, 10.02.2019 року о 14:00 годині за адресою - АДРЕСА_1, вчинив сварку зі своєю матір'ю, під час якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомляв, клопотання про відкладення судового засідання від останнього до суду не надходило. При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. В зв'язку з цим, суд вважає, що особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в повній мірі забезпечено право на участь в розгляді справи та останній своєю неявкою до суду використав своє право на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1у вчиненні правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 10.02.2019року (а.с.1), заявою потерпілої ОСОБА_3(а.с.4), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 (а.с. 5).

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3спільно проживають за адресою АДРЕСА_1, ведуть спільне господарство, дійсно 10.02.2019 року о 14:00 годині за місцем їх спільного проживання, ОСОБА_1 ображав грубою нецензурною лайкою свою матір ОСОБА_3, вчинивши психологічне насильство в сім'ї, у зв'язку з чим останньою була викликана поліція. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав без жодних заперечень та зауважень, в якому зазначив, що вину визнає (а.п. 1).

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи;

Відповідно до ч.2, 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім'ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, за умови спільного проживання, а також на суб'єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, шляхом умисного вчинення дій психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_3

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, то в діях ОСОБА_3 є склад вказаного адміністративного правопорушення.

При накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі санкції статті та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з правопорушника судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 173, ст. ст. 283, 284, 287 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2

КУпАПта накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн. Штраф вноситься до установи банку України за наступними реквізитами: р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, МФО: 823016, ідентифікаційний код: 37918230, код бюджетної класифікації: 21081300.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКППФО НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок) за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві , код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0001, код класифікації доходів бюджету - 22030106 , призначення платежу - Судовий збір, адміністративне правопорушення (ОСОБА_1.), Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко