Справа № 152/149/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року місто Шаргород Вінницької області

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Строгий І.Л., з участю: секретаря Палій М.Д., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - неповнолітнього ОСОБА_1, законного представника неповнолітнього - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, студента ІНФОРМАЦІЯ_4,

- за ч. 1 ст. 190 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом Серії ГР № 223941 від 31 січня 2019 року, 12 січня 2019 року о 10 годині 30 хвилин, поблизу села Пасинки Шаргородського району Вінницької області було виявлено та вилучено мисливську гладкоствольну рушницю «ИЖ-К», 16 калібру № Е-73644, 1962 року випуску, яку незаконно зберігав та здійснював полювання ОСОБА_1, без відповідного на те дозволу, чим порушив умови зберігання зброї. Також було виявлено 6 набоїв 16 калібру до гладкоствольної зброї.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КУпАП за обставин, викладених вище не визнав, зокрема пояснивши, що 12 січня 2019 року, біля 10 години його батько ОСОБА_2 попросив віднести ОСОБА_4, який чекатиме біля старого цегляного заводу у с. Пасинки, набої 16-калібру, котрі той забув у них вдома. Патронташ з набоями 16-калібру в кількості шести штук, ОСОБА_1 надягнув на себе і пішов до ОСОБА_4, який мав чекати його біля старого цегляного заводу, оскільки у нього зламалася машина. Разом з ОСОБА_1 пішов його друг ОСОБА_5 Вийшовши за село, ОСОБА_1 почув постріли з мисливської зброї, і його собака побігла у той бік, звідки вони лунали. ОСОБА_1 почав йти за собакою по її слідам, які вели у ліс. Зайшовши у ліс, ОСОБА_1 побачив раніше невідомого йому чоловіка, який йшов слідом за ним, тримаючи у руках одноствольну гладкоствольну рушницю. Невідомий чоловік стверджував, що рушниця належить ОСОБА_1 та просив узяти її і розрядити. Однак ОСОБА_1 відмовився брати рушницю, пояснивши, що вона не його. Після цього чоловік запропонував ОСОБА_1 пройти до службового автомобіля. Йдучи до автомобіля, ОСОБА_1 зателефонував батькові, повідомивши про те, що трапилось. Біля службового автомобіля працівники лісгоспу оглянули речі ОСОБА_1, перевіривши його рюкзак. Під час огляду, вони виявили надітий на ОСОБА_1 патронташ з шістьма патронами 16-го калібру, якій той ніс своєму дядькові ОСОБА_4 Після того, як до службового автомобіля лісгоспу приїхав батько ОСОБА_1, було вилучено мисливську рушницю та набої.

Свідок ОСОБА_2 у суді пояснив, що він є батьком ОСОБА_1 12 січня 2019 року, біля 10 години до нього зателефонував чоловік сестри ОСОБА_6 та повідомив, що їде на полювання і попросив винести до старого цегельного заводу у с. Пасинки його патронташ, який він забув вдома у ОСОБА_2 Через зайнятість підсобним господарством, ОСОБА_2 дав патронташ з патронами своєму неповнолітньому сину ОСОБА_1 та попросив його занести їх ОСОБА_6, який чекатиме біля старого цегельного заводу. Після чого, його син ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 понесли патрони. Через деякий час до нього зателефонував син і повідомив, що його звинувачують у незаконному полюванні з мисливською рушницею. Коли ОСОБА_2 приїхав, то працівники поліції вилучили рушницю і набої, які його син ніс ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що зранку 12 січня 2019 року він поїхав на полювання у Шаргородський район. Біля старого цегельного заводу у с. Пасинки його автомобіль зламався, у звязку із чим він зателефонував брату своєї дружини ОСОБА_2 та попросив принести до старого цегельного заводу патронташ з набоями, які він забув вдома у ОСОБА_2, коли ремонтував йому опалення. Однак останній повідомив, що зайнятий, а тому патронташ з набоями принесе його син ОСОБА_7. Відремонтувавши машину та не дочекавшись ОСОБА_1, ОСОБА_6 поїхав додому, оскільки дуже замерз.

Свідок ОСОБА_8 у суді пояснив, що працює мисливствознавцем у ДП «Жмеринський лісгосп». 12 січня 2019 року, він спільно з помічником лісничого ОСОБА_9, майстром лісу ОСОБА_10 та поліцейським Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_11, перебували у спільному рейді та перевіряли мисливські угіддя на території Жмеринського і Шаргородського районів під час полювання на хутрового звіра. Під час перевірки мисливських угідь поблизу с. Пасинки Шаргородського району, приблизно о 10 годині, їх група виявила людські сліди, що вели до лісу, оскільки полювання там заборонено, ОСОБА_8 разом ОСОБА_10 вийшли з машини та пішли туди, куди вели виявлені сліди. Підійшовши до лісу, вони побачили двох людей з мисливськими рушницями, один з яких, як згодом зясувалось, був неповнолітній ОСОБА_1, побачивши їх, побіг у середину лісу, а інший лишився на місці. Тоді ОСОБА_8 побіг за ОСОБА_1, а ОСОБА_10 пішов до мисливця, який залишився стояти на місці. Наздоганяючи ОСОБА_1, ОСОБА_8 бачив, як рушницю, яка висіла у нього на правому плечі, ОСОБА_1 кинув у сніг. Піднявши рушницю, ОСОБА_8 запитав у ОСОБА_1 для чого він її кинув, на що останній відповів, що рушниця не його, а він просто прогулюється. Після цього, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_1 пройти до службового автомобіля, де поліцейським було проведено поверхову перевірку ОСОБА_1, під час якої на його поясі було виявлено мисливський патронташ з шістьма набоями до гладкоствольної рушниці 16-го калібру. Виявлені рушниця та набої були вилучені працівником поліції для подальшої перевірки.

Свідок ОСОБА_10 у суді пояснив, що він працює майстром лісу Ярошинського лісництва ДП «Жмеринський лісгосп». Свідок підтвердив показання ОСОБА_8, однак пояснив, що, коли вони з ОСОБА_8 побачили у лісі двох людей, то обличчя того, хто побіг, він не бачив. Хоча бачив на плечі предмет, здалеку схожий на ствол мисливської рушниці. Як ОСОБА_1 кидав рушницю у сніг він не бачив, оскільки залишився з іншим мисливцем, яким виявився ОСОБА_12, на якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 85 КУпАП.

Свідок ОСОБА_13 у суді пояснив, що він працює помічником лісничого Ярошинського лісництва ДП «Жмеринський лісгосп». Свідок підтвердив показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про їх спільне перебування у рейді та про події, які відбувались за участі ОСОБА_1 біля службового автомобіля, однак ОСОБА_13 не бачив ОСОБА_1 з рушницею.

Свідок ОСОБА_11 у суді пояснив, що він працює інспектором дозвільної служби Жмеринського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області. Свідок підтвердив показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 про їх спільне перебування у рейді та про події, які відбувались за участі ОСОБА_1 біля службового автомобіля, однак ОСОБА_11 не бачив ОСОБА_1 з рушницею.

Свідок ОСОБА_12 у суді пояснив, що зранку 12 січня 2019 року він дійсно полював у лісосмузі поблизу с. Пасинки Шаргородського району, де його було виявлено працівниками лісгоспу та складено протокол за порушення правил полювання та накладено штраф, який він сплатив. Він також бачив там ОСОБА_1, однак рушниці у нього не було.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи скарги, повязані з розглядом національними судам справ про адміністративні правопорушення, для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає справи про адміністративні правопорушення кримінальними (рішення у справах «Лучанінова проти України», «Енгель та інші проти Нідерландів», ухвала щодо прийнятності «Рибка проти України»).

Отже, з метою справедливого судового розгляду та дотримання ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд розглядатиме цю справу, застосовуючи стандарти, які ставляться національним законодавством до справ, у яких особи обвинувачуються у вчиненні злочинів.

Так, згідно з ч 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз цієї справи, дає підстави стверджувати, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КУпАП ґрунтується виключно на показаннях одного свідка, а саме ОСОБА_8, оскільки, як вбачається із показань останнього, лише він бачив неповнолітнього ОСОБА_1 з мисливською рушницею.

Водночас, як стверджує сам ОСОБА_1, 12 січня 2019 року рушниці у нього не було, а патронташ з набоями він ніс своєму дядькові ОСОБА_4 Показання ОСОБА_1 з приводу патронташу з набоями підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Окрім того, свідок ОСОБА_12 пояснив, що коли він бачив ОСОБА_2 у лісі, рушниці у нього не було.

Показання ОСОБА_10, ОСОБА_13 та ОСОБА_11 не є належними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КУпАП, оскільки ці особи не були безпосередніми очевидцями наявності у ОСОБА_1 мисливської рушниці.

Що стосується показань ОСОБА_8, то суд вважає їх непереконливими, оскільки, як стверджує ОСОБА_8, він бачив як ОСОБА_1 кидав рушницю у сніг, однак, ОСОБА_8, замість того, щоб викликати поліцейського для оформлення вилучення виявленої рушниці, який до речі, був неподалік та проводив рейд разом з ним, підняв рушницю та сам ніс її до службового автомобіля. Такі дії ОСОБА_8 суперечать ч. 3 ст. 265 КУпАП, згідно з якою при вчиненні порушення, передбаченого, зокрема ст. 190 цього Кодексу, саме поліцейський має право вилучити вогнепальну мисливську зброю.

Вилучення ж ОСОБА_8 мисливської рушниці з місця її виявлення свідчить про отримання доказу, тобто самої рушниці з порушенням закону.

Акт виявлення та вилучення зброї та боєприпасів від 12 січня 2019 року, суд також вважає недопустимим доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки згідно з ч. 2 ст. 265 КУпАП про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Суду не надано протокол про вилучення речей, а зазначення про це у протоколі про адміністративне правопорушення відбулось не в момент вилучення речі, а лише 31 січня 2019 року, що суперечить ч. 2 ст. 265 КУпАП.

Суд також вважає, що залучення при складанні зазначеного вище акта понятими ОСОБА_10 та ОСОБА_13, які є працівниками ДП «Жмеринський лісгосп» та проводили рейд, під час якого було виявлено мисливську рушницю може ставити під сумнів обєктивність даних, зазначених у акті виявлення та вилучення зброї та боєприпасів від 12 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з огляду на усе вище викладене, можна стверджувати, що суду не надано жодного належного та допустимого доказу наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а тому провадження у цій справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Керуючись статтями 7, 9, 190, 247, 251, 252, 256, 272, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КУпАП України закрити.

Мисливську гладкоствольну рушницю моделі «ИЖ-К» 16-калібру № Е 73644, 1962 року випуску та шість набоїв 16-калібру, які вилучались 12 січня 2019 року та зберігаються у камері зберігання зброї Жмеринського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області знищити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя І.Л. Строгий