ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/270/19 Справа № 184/2676/18 Суддя у 1-й інстанції - Малашина Ю. Б. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, що проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП, призначено стягнення у виді попередження та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

за участю адвоката Шаврової Н.М.,

особи, що притягується

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого 03 грудня 2018 року між малолітнім ОСОБА_2 та малолітнім ОСОБА_3 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що обставини, які викладені в постанові, не відповідають дійсності. Зазначає, що він не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків і в матеріалах справи є його заява, в якій він просить не притягувати дружину до адміністративної відповідальності, оскільки вихованням дитини займається він. Вважає, що дана справа виникла внаслідок того, що батьки неповнолітнього ОСОБА_3 вирішили використати конфлікт, який дійсно був, для вирішення своїх матеріальних проблем, пов`язаних з лікуванням дитини.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Шаврову Н.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2 за викладених у ній обставин, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Так висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2018 року серії ГР № 135148, в якому зазначено, що ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого 03 грудня 2018 року між малолітнім ОСОБА_2 та малолітнім ОСОБА_3 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_4

- копією виписного епікризу із медичної картки пацієнта ОСОБА_4 ,

- письмовими поясненнями неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , який є очевидцем сварки, в ході якої ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_4 ,

- висновком старшого інспектора Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 26 грудня 2018 року, відповідно до якого факти, зазначені в повідомленні гр. ОСОБА_6 , вважає обгрунтованими та такими, які на разі не мають складу кримінального правопорушення, а перевірку по суті вважає закінченою. За результатами перевірки притягти до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо невико14нання батьківських обов`язків.

Втім, судом першої інстанції під час розгляду справи не виконано вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України щодо повного, всебічного розгляду всіх обставин справи.

Так, судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що відповідно до постанови Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2018 року протокол про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2019 року було повернуто до Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для належного оформлення, оскільки не зазначено період вчинення правопорушення. Однак, після доопрацювання протоколу судом належним чином не досліджено матеріали, додані до протоколу, з яких вбачається розбіжності вчинення адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КупАП, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні апеляційної інстанції доказів, яким суддя не дав належної оцінки й не навів у постанові.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КупАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що в процесі складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення було допущено неточності, то слід зазначити, що протокол було складено у відповідній формі та послідовності з зазначенням у ньому всіх даних, які дають повну картину події, а допущені неточності не є порушенням, яке слугують підставою для скасування по суті правильного рішення і ніяким чином не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Інші доводи ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 247 КУПАП при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, провадження в адміністративній справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Станом на 11 червня 2019 року - дня розгляду справи в апеляційному суді та скасування постанови суду першої інстанції, тримісячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП, вже минув, тому розгляд справи по суті не може бути розпочатий.

Враховуючи вище наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню, а справа підлягає закриттю за п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку зі спливом строків.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КупАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І. Крот