Справа № 263/3294/19
Провадження № 3/263/1093/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: бул. Шевченка, 248, кв. 54, м. Маріуполь, Донецька область,

за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 17 січня 2019 року о 17 год. 57 хв., керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Тополиній поблизу будинку № 75 у Центральному районі міста Маріуполя, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, чим порушив п. 12.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження. При цьому, ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд проводився у КЗОЗ «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполя».

Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 березня 2019 року адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП обєднані в одне провадження.

ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій визнав вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доданими до протоколів про адміністративні правопорушення Серії БД № 409716 та Серії БД № 409715 матеріалами: висновком за фактом ДТП від 15 лютого 2019 року, протоколом огляду місця ДТП від 17 січня 2019 року, схемою до протоколу огляду місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_2, довідкою КЗОЗ «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполя», відповідно до якої результат лабораторного дослідження на наявність етилового спирту у крові ОСОБА_2 № 207 1,74 %, № 208 1,78 %.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у звязку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_2 вчинив у тому числі правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП є більш суворою, ніж за ст. 124 КУпАП, стягнення має бути накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, не встановлення судом обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 38, 124, 130, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя О.М. Музика