Провадження № 3/702/44/19
Справа № 702/126/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення адміністративного стягнення

21 березня 2019 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., з секретарем Ясінською О.А. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянув матеріали, які надійшли від Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 03.02.2019 о 03 год. 15 хв. в м. Монастирище по вул. Соборна керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп»яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп»яніння водій відмовився в присутності свідків. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що працівниками Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області складено адміністративний протокол серії БД № 385076 від 03.02.2019.

Права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП розяснено.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав повністю, показав, що поблизу автовокзалу його зупинили співробітники поліції та попросили надати документи. Документи працівникам поліції він не надав, оскільки не мав їх при собі. В зв»язку з цим відносно нього працівники поліції склали протокол та запропонували пройти тест на алкоголь за допомогою прилада Драгер. Будь-яких свідків при цьому не було. Свідків зупинили пізніше і вони лише спілкувалися з працівниками поліції. Проходити тест відмовився, оскільки не довіряє його результатам. Пройти освідування в медичному закладі працівники поліції йому не пропонували. В присутності свідків він не повідомляв працівникам поліції про те, що не відмовляється пройти освідування саме в лікарні. Самостійно він не проходив освідування на вміст алкоголю в крові, але йому було відомо, що це можна зробити. Йому невідомо коли саме складено відносно нього протокол про керування в стані алкогольного сп»яніння. Він будь-яких документів не підписував. Посвідчення водія в нього вилучили коли він отримував копію протоколу в відділенні поліції через декілька днів після події. Після події він продовжив рух своїм автомобілем.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2, вважав, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а тому справа підлягає закриттю провадженням за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Фактично мали місце провокативні дії працівників поліції. Причина зупинки не повідомлена, покази свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в цій частині суперечливі, відсторонення від керування транспортним засобом після складення протоколу про адміністративне правопорушення не відбулося. ОСОБА_1, як на місці зупинки транспортного засобу так і в судовому засіданні заперечував факт вживання ним спиртних напоїв.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 показав, що 03.02.2019 приблизно о 01 годині ночі йому зателефонувала особа, яка повідомила, що власник автомобіля «Форд ф»южин» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1, знаходиться біля розважального закладу «Спорт бар», в стані алкогольного сп»яніння, спить за кермом. Через деякий час, під час патрулювання, спільно з інспектором РСПП ОСОБА_5, оперуповноваженим ОСОБА_3, в м. Монастирище, по вул. Соборна ним був помічений та зупинений вищевказаний автомобіль. Під час спілкування з»ясовано, що автомобілем керував ОСОБА_1. На вимогу надати документи, водій пояснив, що залишив їх дома. В ході розмови від водія був відчутний запах алкоголю. Після чого ними було зупинено двох свідків та в їх присутності запропоновано водію пройти тест на вміст алкоголю за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі. Водій відмовився в присутності двох свідків пояснюючи відмову тим, що алкогольні напої не вживав. В зв»язку з цим ним на місці події був складений адміністративний протокол за ст. 130 ч. 1, порушення п.2.5 ПДР, а також за ст. 126 ч. 1 - керування автомобілем без посвідчення водія. Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився. В ході складення протоколів подія фіксувалася на бодікамеру. Після завершення складання протоколів водію запропоновано зателефонувати знайомим, які мали змогу забрати автомобіль. Наступного дня, а можливо через декілька днів ОСОБА_1 здав посвідчення водія та отримав тимчасовий талон.

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 пояснив, що 03.02.2019 перебуваючи на добовому чергуванні та здійснюючи патролювання в м. Монастирище, ОСОБА_4 зателефонували та повідомили, що ОСОБА_1 відпочиває в автомобілі поблизу «Спорт бару» та можливо перебуває в стані алкогольного сп»яніння. Близько 3 години ночі вони помітили, як даний автомобіль виїхав від «Спорт бару» та зупинили його на підстав ст. 35 ЗУ « Про національну поліцію». Під час спілкування з водієм виявлено запах алкоголю з ротової порожнини, але водій повідомляв, що алкоголь не вживав. Крім цього у водія були відсутні документи на керування транспортним засобом. Водію пропонували пройти тест на вміст алкоголю за допомогою пристрою «Драгер», але він відмовився в присутності свідків. Після цього вони зупинили свідків та в їх присутності ще раз запропонували водію пройти тест на вміст алкоголю на місці зупинки або в медичному закладі, але він відмовився. Відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол. ОСОБА_1 пропонували викласти свої пояснення і зазначити в протоклі, але він відмовився від підпису та від будь-яких пояснень. Водій повідомив, що за ним приїдуть і вони залишили місце події.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 03.02.2019, здійснюючи патрулювання м. Монастирище, в групі з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, близько 3 год. 30 хв. поблизу автостанції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 Вказати причину зупинки не може. Водію, в зв»язку з явними ознаками алкогольного сп»яніння, а саме запах алкоголю, в присутності свідків, запропонували пройти тест на вміст алкоголю на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі. Водій від проходження освідування в присутності свідків відмовився. Крім цього, водій не надав на вимогу посвідчення водія. Як наслідок відносно водія складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому ставити підписи та отримувати його копію водій ОСОБА_1 відмовився.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що 03.02.2019, близько 3 год. 30 хв. ночі, він разом зі своєю дружиною ОСОБА_7 рухався автомобілем в м. Монастирище. Їх зупинили працівники поліції та запросили бути свідками пояснивши при цьому, що вони зупинили водія. Працівники поліції запропонували водію пройти тест на вміст алкоголю за допомогою приладу «Драгер» та в ЦРЛ. Водій в присутності нього та його дружини, яка також була свідком, відмовився. При цьому водій не пояснював причину відмови пройти тест на вміст алкоголю. Працівники поліції склали протокол, з яким він ознайомлений та поставив в ньому свій підпис.

Свідок ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлена.

Ураховуючи, що суддею докладено усіх розумних зусиль для забезпечення явки свідка для безпосереднього допиту в судовому засіданні у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, або його адвоката, даний свідок в судове засідання не доставлений для допиту, особа систематично без поважних причин до суду не з'являлась, суддя вважає за можливе закінчити розгляд справи без дослідження показань ОСОБА_7 про що не заперечували в судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник, відмовившись від клопотання про допит даного свідка в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, думку захисника, дослідивши письмові матеріали справи, диск з відеофіксацією правопорушення, враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та об»єктивного дослідження їх у судовому засіданні, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена доказами зібраними у встановленому законом порядку, дослідженими в судовому засіданні та виходить з наступного.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й обєктивне зясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення, яка згідно із наданим статтею 9 КУпАП визначенням адміністративного правопорушення є його обовязковою складовою.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.9. а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 із змінами і доповненнями, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідно до п.8 Постанови КМ України від 17 грудня 2008 року №1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 385076 від 03.02.2019 (а.с.1) та не заперечується, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності згідно показів даних ним в судовому засіданні, а саме в частині того, що він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліцї.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп'яніння, а тому даний протокол є належним доказом по справі.

Даний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою із зазначенням свідків події. Він також містить підпис як працівника поліції так і вказаних свідків.

В протоколі, відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного складання протоколу, так само як і інших пояснень, під час складання протоколу ОСОБА_1 не надано.

Суддею не встановлено порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, наявність яких би вказувала на відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, в присутності двох свідків, підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, а також підтверджується даними відеозапису фіксації події на «бодікамеру» працівника поліції, що спростовує посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на факт відсутності його відмови від проходження освідування на вміст алкоголю.

Доказів зацікавленості свідка ОСОБА_6 в результатах розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП чи наявності інших обставин, які б ставили під сумнів неупередженість даного свідка, доказів склейки, монтажу тощо відеозапису, судді не надано.

При оцінці доказів суддею також враховується і факт відсутності оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції при складенні документів по даному факту, в тому числі щодо внесення неправдивих відомостей до них в судовому порядку.

Суд вважає, що посилання захисника ОСОБА_2 на відсутність вказівки про причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та не відсторонення водія від керування транспортним засобом після складення протоколу про адміністративне правопорушення, не є достатніми підставами для закриття справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП в зв»язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення оскільки спростовується наступним.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомили судді про те, що на мобільний телефон ОСОБА_4 отримали повідомлення про можливе перебування водія ОСОБА_1 за кермом в стані алкогольного сп»яніння, в зв»язку з чим в силу п. 3 ст. 35 ЗУ « Про національну поліцію», відповідно до якого поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, зупинили даний транспортний засіб.

Посилання захисника на суперечливі покази в цій частині свідка ОСОБА_3, спростовуються самими показами свідка, який пояснив, що не може назвати конкретної причини зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1

З урахуванням вищевикладеного суддя вважає, що підстави для закриття провадження у справі в зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення відсутні.

Суддя розцінює невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Так, оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всестороннього та обєктивного дослідження їх у судовому засіданні, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 в суді повністю доведена наявними матеріалами і в його діях є склад правопорушення, передбачений ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, пом»якшуючі та обтяжуючі обставини, притягується до адміністративної відповідальності вперше, суддя вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Окрім цього, стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір, згідно ст. 40-1 КпАП України, яка передбачає, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. 24, 34, 35, 38, 130 ч. 1, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений в добровільному порядку не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови.

У разі несплати штрафу в 15 днів в порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 20400 ( двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири ) гривні 20 коп.

Строк пред"явлення постанови до виконання 3 ( три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області. Скаргу на постанову у справі, може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, через районний суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження, не було подано.

Суддя Н.В. Мазай