Номер справи 220/1091/19
Номер провадження 3/220/596/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., при секретарі Сербіній І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Велика Новосілка Донецької області, працює «Млин плюс» пекарем, освіта середня спеціальна, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, да адміністративної відповідальності не притягувався, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 «а»

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 395989 від 28 квітня 2019 року, ОСОБА_1 , о 19-45 год. за адресою: смт Велика АДРЕСА_1 район, вул.. Нова, 3 «а», відмовився або проігнорував виконувати наполегливі неодноразові повторні законні вимоги працівників поліції зупинити транспортний засіб, після чого відмовився подавати документи на право керування транспортним засобом та прослідувати для складання адміністративних матеріалів, вчинив опір законним вимогам поліції, при цьому знаходився в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене 185 КпАП України.

У судовому засіданні порушник пояснив, що 28.04.2019 р. о 19-45 год. у стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, на початку вулиці, на якій проживає, бачив проблискові маячки поліції, у гучномовець просили зупинити транспортний засіб. Він відразу в`їхав до себе у двір, потім під`їхали працівники поліції, витягли його з машини, не представились, не роз`яснили права, надягнули кайданки та повезли у лікарню для медичного огляду. Його не просили надати ані паспорт ані посвідчення водія,тому він не вчинював опору співробітникам поліції. Після проходження медичного огляду його доставили у відділення поліції, сказали зачекати. Потім винесли протокол і він його підписав, оскільки був наляканий такими діями. Вину не визнає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він є сусідом порушника. 28.04.2019 р. бачив, як на швидкості автомобіль порушника заїхав у двір, потім, десь через дві хвилини, під`їхав автомобіль працівників поліції, проблискові маячки було вимкнено, співробітники поліції щось казали порушнику, але він не чув, побачив, що на порушника одягли кайданки та посадили у автомобіль. Все було швидко. Порушник не здійснював опору, лише коли його нахилили, щоб замкнути кайданки, він намагався стати рівно.

У судове засіданні працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений телефонограмою (а.с. 14).

Вислухавши пояснення порушника, свідка ОСОБА_2 , дослідивши надані докази правопорушення у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, виходячи з наступних підстав.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція статті 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення вимог якої інкримінується порушнику, передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку . при цьому знаходився в стані алкогольного сп`яніння

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 395989 (а.с. 3), ОСОБА_1 , о 19-45 год. за адресою: смт Велика АДРЕСА_1 район, вул.. Нова, 3 «а», відмовився або проігнорував виконувати наполегливі неодноразові повторні законні вимоги працівників поліції зупинити транспортний засіб, після чого відмовився подавати документи на право керування транспортним засобом та прослідувати для складання адміністративних матеріалів, вчинив опір законним вимогам поліції.

Проте, у даному протоколі не конкретизовано, яку саме непокору та яким конкретно розпорядженням працівників поліції вчинив порушник, що саме можна вважати злісною непокорою у контексті ст. 185 КпАП України. У протоколі про адміністративне правопорушення зафіксовано лише те, що порушник «відмовився або проігнорував виконувати вимоги працівників поліції зупинити транспортний засіб, після чого відмовився подавати документи на право керування транспортним засобом та прослідувати для складання адміністративних матеріалів», але не конкретизовано, чи відмовився чи проігнорував порушник вимоги працівників поліції.

У матеріалах провадження міститься лише пояснення порушника про те, що він вчинив непокору працівникам поліції (а.с. 4) та рапорт поліцейського СРПП Савочкіна І.В. (а.с. 5) та ОСОБА_4 (а.с. 6), у яких вони доповіли про обставини порушень водієм ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1 правил дорожнього руху, а саме ч. 1 ст. 121 КпАП України та про те, що водій відмовлявся зупинитися та пред`явити посвідчення водія, представитись та зазначено обґрунтування застосування до водія поліцейських заходів примусу. Жодні свідки правопорушення у протоколі не зазначені, жодні додаткові докази скоєння порушником правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, суду працівниками поліції не надані. Суд звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 3) взагалі не зазначено, яким саме транспортним засобом керував порушник, що викликає сумнів у обґрунтованості складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення , не відповідає вимогам ст. 256 КпАП України та п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 06.11.2015 № 1376 (у редакції, чинній на момент складання протоколу).

Зважаючи на пояснення порушника, йому не було роз`яснено прав, передбачених ст. 268 КпАП України, а також на те, що відсутній підпис порушника після відмітки про роз`яснення особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення прав порушника, суд приходить до висновку, що права порушнику, передбачені ст. 268 КпАП України не роз`яснені, що є грубим порушенням прав ОСОБА_1 , у тому числі, й права на захист.

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Лучанінова проти України» (Заява № 16347/02) встановлено, що для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника з самого початку провадження (див. рішення у справах «Сальдуз проти Туреччини» (Salduz v. Turkey) [ВП], заява № 36391/02, п. 52, від 27 листопада 2008 року, та «Яременко, проти України» (Yaremenko v. Ukraine), заява № 32092/02, пп. 90-91, від 12 червня 2008 року). За необхідності захисник повинен призначатися офіційно. Просте призначення національними органами захисника не гарантує ефективну правову допомогу (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камазінскі проти Австрії» (Kamasinski v. Austria), п. 65, Series A № 168).

За таких обставин, з урахуванням встановленого судом порушення права на захист ОСОБА_1 , у суду викликає сумнів правомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення. Обставини, зазначені у даному протоколі, встановлені з порушенням права ОСОБА_1 на захист. Доказів зворотнього представниками поліції не надано.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Досліджуючи матеріали провадження, вислухавши пояснення порушника та свідка ОСОБА_2 , суд дійшов висновку дані пояснення є правдивими, узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та не підтверджують наявність вини у діях ОСОБА_1 за ст. 185 ч. 1 КпАП України.

Таким чином, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 185, , 247 ч.1 п.1, 254, 256, 276-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги чи протесту прокурора в апеляційний суд Донецької області через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Дурач