Справа № 242/392/19
Провадження № 3/242/481/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши матеріали, що надійшли від головного аудитора відділу контролю у галузі промисловості, енергетики, транспорту та фінансових послуг управління східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, заступника директора з матеріально-технічного постачання та транспорту ДП «Селидіввугілля»,

- за ст.164-14 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення № 05/212/2019/пр від 18.01.2019 року, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164-14 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно положень

Ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст..164-14 КУпАП може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Суд звертає увагу, що в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності» зазначено, що визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Вищезазначене правопорушення, як вбачається з Витягу з акту планової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Селидіввугілля» за період з 01.01.2016 р. по 31.08.2018 р., було виявлено 14.12.2018 р.

Протокол про адміністративне правопорушення складений 18.01.2019 р. (з порушенням строків складання відповідно до ст.254 КУпАП).

Справа надійшла до суду 06.03.2019 р.

У судове засідання, призначене на 25.03.2019 р. правопорушник не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав письмові пояснення, в яким заперечував проти протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з моменту виявлення адміністративного правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне провадження по справі закрити, без встановлення вини в діях правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 38 ч. 3, 247 ч. 1 п. 7 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.164-14 КУпАП України закрити, в звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя