КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ГлядикаБ.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановив суд, ОСОБА_1 11.10.2018 року о 15 год. 55 хв. керував автомобілем «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 по просп. Оболонському, 1-А в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей звужені та не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, який від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовся у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Глядик просить скасувати оскаржувану постанову Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2018 року відносно ОСОБА_1, а провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги апелянт посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та зазначає, що 11.10.2018 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1, був зупинений поліцейським, який висловив підозру, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками такого стану. У зв'язку з цим, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти відповідний огляд для виявлення стану сп'яніння, на що останній погодився, однак оскільки на момент його зупинки ОСОБА_1 виконував свої службові обов'язки та враховуючи, що він не був обізнаний з порядком проходження такого огляду, попросив поліцейського зачекати декілька хвилин, щоб повідомити свого керівника про ситуацію, що склалася, однак поліцейський проігнорував його прохання та одразу склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п.2.5 ПДР України, що він начебто відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення був складений інспектором УПП в м. Києві Зіміним І.С., який також відбирав пояснення у свідків, однак останній фактично не здійснював жодних роз'яснень ОСОБА_1, не вилучав у нього посвідчення водія та не відстороняв ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Отже, на переконання апелянта, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не відмовлявся пройти огляд на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Глядика Б.М. на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно приписів ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП дотримано не було, що призвело до неповного та необ'єктивного з'ясування фактичних обставин справи і як наслідок, прийняття незаконного рішення.

Так, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що 11.10.2018 року о 15 год. 55 хв. був зупинений поліцейським, який висловив підозру про наявність у нього ознак наркотичного сп'яніння, у зв'язку з чим висунув вимогу пройти відповідний огляд на стан сп'яніння у лікаря-нарколога, при цьому не пояснив та не повідомив куди потрібно їхати на огляд і яка процедура його проведення. Також зазначив, що він не відмовлявся від проходження огляду, проте оскільки ці події відбувались у робочий час і він не хотів залишати службовий автомобіль без догляду на проїзній частині. Він намагався пояснити поліцейському, що йому потрібно повідомити своє керівництво про ці обставини, однак поліцейський не став чекати та одразу склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

За клопотанням сторони захисту під час апеляційного розгляду справи також були допитані свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 є його підлеглим та в силу своїх посадових обов'язків користується службовим автомобілем. Вдень 11.10.2018 року йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що його зупинили працівники поліції і йому потрібно їхати на огляд до лікаря-нарколога для проходження огляду на стан сп'яніння. Приблизно через 30 хвилин він (ОСОБА_4) приїхав на місце події, де побачив поліцейського, який спілкувався з ОСОБА_1 Через деякий час з'ясувалось, що поліцейський, який розпочав складати протокол відносно ОСОБА_1 вже поїхав, свідків він також не бачив. В ході спілкування з інспектором поліції, що знаходився на місці пригоди, вони наполягали на проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння, однак поліцейський їм відмовив, зазначивши, що потрібно було їхати одразу та продовжив складати протокол. Після цього він відвіз ОСОБА_1 до КМНКЛ «Соціотерапія», де останній самостійно пройшов огляд, за результатами якого у ОСОБА_1 не виявлено жодних ознак сп'яніння.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 11.10.2018 року приблизно о 16 год. йому зателефонував його товариш ОСОБА_1 та повідомив, що його зупинили працівники поліції і вимагають їхати до медичного закладу, у зв'язку з чим попросив під'їхати на місце події для підтримки. Коли він приїхав, першого патруля, який зупинив ОСОБА_1 вже не було. Під час спілкування, поліцейський з другого патруля відмовив на прохання ОСОБА_1 проїхати з ним на огляд до лікаря нарколога, а також відмовив виписати йому відповідне направлення на огляд.

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи до Управління патрульної поліції м. Києва апеляційним судом направлено запит про надання відеозапису з нагрудної камери відеореєстратора інспектора поліції Зіміна І.С., який 11.10.2018 року складав протокол про адміністративне правопорушення, а також судові повістки про його виклик в судове засідання для дачі пояснень щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки наявний в матеріалах справи відеозапис (а.с. 3) не містить даних щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а зафіксована лише розмова з працівником поліції вже після складання протоколу відносно ОСОБА_1

У відповідь на запит 04.03.2019 року до Київського апеляційного суду надійшли листи за Вих.№8563/11/11/4-2019 від 26.02.2019 року за підписом начальника Управління патрульної поліції в м. Києві ОСОБА_6, в якому повідомлено про неможливість надати запитуваний відеозапис, у зв'язку із закінченням терміну його зберігання, а також, що інспектор поліції Зімін І.С. в Управлвнні патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції не працює.

Для перевірки доводів апеляційної скарги, до суду також викликались ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які згідно протоколу від 11.10.2018 року були свідками відмови ОСОБА_1 під проходження огляду на стан сп'яніння та надавали інспектору поліції ЗімінуІ.С. свої пояснення, однак зазначені свідки до апеляційного суду не з'явились, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, а також «Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вищезазначених Інструкцій, особа, яка керує транспортним засобом, щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває в стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я, який має право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів даної справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України, суддя послався лише на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №342538 від 11.10.2018 року, складений відносно ОСОБА_1 та наявний у справі відеозапис з нагрудної камери відеореєстратора поліцейського, як на доказ винуватості ОСОБА_1, однак не дослідив належним чином вказаний відеозапис, на якому відсутні дані про те, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, а лише зафіксовано обставини, які відбувались вже після складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та не перевірив обставини викладені в цьому протоколі, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння і складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП в даному випадку не можна вважати належним доказом порушення останнім п.2.5 ПДР України, оскільки процедура такого огляду була проведена з порушенням вимог ст. 266 КУПАП, а тому з огляду на положення ч.5 цієї статті та вимог п. 22 вказаної Інструкції такий огляд вважається недійсним.

За викладеним, оскаржувана постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2018 року як незаконнапідлягає скасуванню із закриттям провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ГлядикаБ.М., подану в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№33/824/414/2019 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.