Справа 573/1039/19
Номер провадження 3/573/456/19
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Черкашина М.С., розглянувши матеріали, які надійшли із Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И ЛА:

11 червня 2019 року до Білопільського районного суду надійшов протокол серії ГП № 198674 від 02 червня 2019 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Згідно вищевказаного протоколу, інспектором СРПП № 1 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області Листопадом В.В. було встановлено, що 02 червня 2019 року близько 10.00 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сімейну словесну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю останньої.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 07 травня 2019 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 170 грн.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Отже, своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення насильства в сім`ї особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

В суді ОСОБА_1 винним себе визнав, викладені у протоколі обставини підтвердив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходжу до висновку, що в діях останнього вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 198674 від 02 червня 2019 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, рапортом, заявою ОСОБА_2 , письмовими поясненнями, постановою суду від 07 травня 2019 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 74 від 02 червня 2019 року.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, знайшла своє підтвердження в суді.

У відповідності до ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні виду та міри стягнення суд, на підставі ст. ст. 23, 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та відношення до скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , а також обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність, приходить до висновку, що з огляду на дотримання принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення і заходом державного примусу, стягнення у вигляді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

Таким чином, враховуючи обставини справи та особу порушника, вважаю за доцільне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 173-2, ст. ст. 40-1, 245, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И ЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його постановлення.

Суддя