ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника - Нікітіна С.І.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Нікітіна С.І., на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.,

в с т а н о в и л а :

згідно постанови судді Плєшко О.В. визнаний винним у тому, що 10 листопада 2018 року о 20 годині 35 хвилин по пр. Нахімова біля будинку №171 в Приморському районі м. Маріуполя Донецької області керував автомобілем «АЗЛК-2140» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, яка не відповідає обстановці), що згідно п.п.2,3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, від якого він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

На зазначену постанову захисник ОСОБА_2 - адвокат Нікітін С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Зазначає, що судом винесено незаконне, необґрунтоване та невмотивоване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства.

Зауважує, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_2 була незаконною, що підтверджується відеозаписом. Причини, вказані працівниками поліції, що його підзахисний був не пристебнутий ременями безпеки, є надуманими, оскільки з відеозапису вбачається, що патрульний автомобіль рухався позаду ОСОБА_2 та поліцейські не могли бачити наявність ременя безпеки.

Крім того, ОСОБА_2 не знаходився в стані наркотичного сп'яніння та не мав жодних однак цього, про що неодноразово казав працівникам поліції, що також вбачається з відеозапису. Однак, не дивлячись на це, поліцейські запропонували його підзахисному пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, що є порушенням його конституційних прав.

Також вказує, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були запрошені працівниками поліції, заявляли, що вони не бачать ознак наркотичного сп'яніння у ОСОБА_2, а лише засвідчують факт його відмови від проходження огляду.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2, захисника Нікітіна С.І., які просили постанову суду скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню за таких підстав.

В роз'ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З постанови районного суду від 05.12.2018 року вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КпАП України.

В обґрунтування свого висновку суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення серія БД №170019, письмові пояснення свідків, рапорт, відеозапис.

Однак, з таким висновком суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, погодитись неможливо.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_2 повністю підтвердив обставини, викладені в матеріалах справи.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі в присутності двох свідків, оскільки твердження працівника поліції про те, що він знаходився в стані наркотичного сп'яніння були абсолютно надуманими та нічим не підтвердженими. Обидва свідка наполягали на тому, що не бачать у нього ознак наркотичного сп'яніння, а лише свідчать про факт відмови від проходження огляду. Це зафіксовано на відеозапису.

Відповідно до вимог ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Як вбачається з відеозапису, який міститься з матеріалів справи, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неодноразово категорично заявляли працівникам поліції, що не бачать у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння, а лише підтверджують факт відмови від проходження огляду.

А отже, апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника адвоката Нікітіна С.І., діючого в інтересах ОСОБА_2, що підстави вважати ОСОБА_2 особою, яка знаходиться в стані наркотичного сп'яніння з боку працівників поліції були надуманими, а вимога пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі - незаконною.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд не приймає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як доказ вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Нікітіна С.І. задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2018 року, щодо ОСОБА_2, якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду І.М. Свіягіна