Провадження № 33/824/1359/2019 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 02 листопада2018 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, ОСОБА_2.13.08.2018 року близько о 18 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Костянтинівській, керував автомобілем марки «Тойота», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.Огляд на стан сп'янінняпроводився у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру «Драгер». Своїми діями ОСОБА_2, порушив п. 2.9«а» ПДР України.

Постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На вказану постанову судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з'ясування обставин справи. Апелянт вказує, що до нього підійшли працівники поліції та попросили щоб він перепаркував свій автомобіль. Він спочатку відмовився, мотивуючи це тим, що він раніше вживав алкогольні напої. Однак, працівники поліції йому повідомили, що якщо він не виконає їхню вимогу, вони заберуть машину на штраф майданчик. Вказує, що після того, як він перепаркував автомобіль, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Зазначає, що він вперше вчинив дане правопорушення і лише у зв'язку із вимогою поліцейських, а тому просить провадження у справі закрити у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись щодо нього усним зауваженням.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 02 листопада 2018року.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Посилання апелянта на те, що розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення без його виклику, суд першої інстанції порушив його право на захист є безпідставним.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дотримався вимог ст.268 КУпАП та розглянув справу у відсутність ОСОБА_2, врахувавши при цьому скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

До того ж права ОСОБА_2 були реалізовані в суді апеляційної інстанції де він надав суду свої пояснення по суті правопорушення та навів доводи на свій захист. Проте, будь-яких вагомих доказів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП ним не надано.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що ОСОБА_2,13.08.2018 року близько о 18 годині 00 хвилин, керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 160464 від 07.08.2018 року, який підписаний ОСОБА_2 та свідками, роздруківкою тестування проведеного за допомогою приладу «ДРАГЕР», відповідно до якої гр. ОСОБА_2 13.08.2018 року перебував в стані алкогольного сп'яніння, результат становить 0,34‰; актом огляду на стан сп'яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Також відсутні підстави для закриття провадження та звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко