ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1288/19 Справа № 185/6968/19 Суддя у 1-й інстанції - Мельник Ю. А. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Мудрецький Р.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Савченка Сергія Анатолійовича на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 01 липня 2019 року о 09.00 годині гр. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Опель Вектра», номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Харківська в м.Тернівка в стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м.Тернівка, вул.Маяковського, буд.22, - згідно медичного висновку № 88 водій перебував в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник просять допитати у судовому засіданні лікаря-нарколога, який надав ОСОБА_1 для підпису 01 липня 2019 року висновок щодо результатів медичного огляду, без зазначення факту сп`яніння, постанову скасувати та закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, апелянти вказують на те, що суд не надав належної оцінки тим обставинам, що лікар-нарколог після проведення огляду повідомив його про відсутність ознак сп`яніння та він розписався у висновку, який відомостей про стан сп`яніння не містив. Під час судового розгляду стороною захисту було відмовлено у задоволенні клопотання про допит лікаря-нарколога. Разом із цим, апелянти вказують на те, що що ОСОБА_1 під час судового розгляду повідомив суд про те, що вживав того дня лікарські засоби та саме цими обставинами було зумовлено виявлення у його сечі наркотичної речовини. На переконання сторони захисту, за цих обставин підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні. Окрім цього, апелянти вказують на фальсифікацію висновку медичного огляду, оскільки факт наявності заборонених до вживання водієм речовин був встановлений лише 05 липня 2019 року, в той час як висновок складено 01 липня 2019 року. Апелянти вважають, що в даному випадку не встановлено самого факту сп`яніння, а обставина перебування в сечі певної наркотичної речовини не свідчить про те, що людина знаходиться в стані наркотичного сп`яніння.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника Савченка С.А., який скаргу підтримав, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 038713 від 22 серпня 2019 року, висновком щодо результатів медичного огляду, який містить посилання на перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, рапортами працівників поліції, розпискою ОСОБА_1 .

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, та доведеності його вини.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку.

Що стосується доводів захисника про незаконність судового рішення, то з урахуванням наведених обставин, вони не заслуговують на увагу.

Суд розцінює критично твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 розписався у медичному висновку, який не містив відомостей про стан його сп`яніння, а висновок складено раніше проведених досліджень, оскільки це суперечать матеріалам провадження. До протоколу про адміністративне правопорушення долучено висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з його підписом, де зазначено про його стан наркотичного сп`яніння (а.с.7).

Не заслуговують на увагу й доводи адвоката в частині вживання його підзахисним лікарських засобів, які і зумовили перебування у сечі останнього наркотичної речовини, оскільки відповідно до витребуваного судом акту медичного огляду ОСОБА_1 №88 від 1 липня 2019 року (а.с.36-37), встановлено, що стан сп`яніння останнього зумовлено вживанням амфетамінів.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги захсиника є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Савченка Сергія Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В. Мудрецький