Справа № 461/1822/19 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 33/811/773/19 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 червня 2019 року, -

з участю потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

правопорушника ОСОБА_1 ,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, 08 березня 2019 року, о 18 год. 30 хв., у м. Львові на вул. Городоцькій, 41, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan Note», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку вул. Шевченка, не був уважним перед перестроюванням та зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним та не спричинить небезпеки для інших учасників руху, перестроюючись з крайньої лівої в середню смугу створив аварійну ситуацію автомобілю «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_2 , який різко змушений був змінити напрямок руху в праву сторону та здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_3 . Транспортним засобам внаслідок ДТП були завдані механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що він не був присутнім в судовому засіданні 07 червня 2019 року, про яке його не було повідомлено у передбаченому законом порядку. Постанову Галицького районного суду м. Львова від 07 червня 2019 року отримав рекомендованим листом 20 червня 2019 року, відтак, строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і є достатні підстави для його поновлення.

Вважає рішення суду першої інстанції неправомірним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про направлення йому та отримання судової повістки про виклик у судове засідання 07 червня 2019 року, а надіслання телефонограми напередодні судового засідання, не можна вважати належним повідомленням його про дату та час проведення судового засідання, оскільки іншого повідомлення, ніж повістка, КУпАП не передбачає.

Наголошує, що висновок суду першої інстанції про затягування ним розгляду справи, з метою закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи, та суперечить основним засадам судочинства.

Акцентує, що суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, та не дотримався роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за №914, де зазначено про неприпустимість ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Звертає увагу на те, що незабезпечення судом йому можливості прийняти участь в судовому засіданні 07 червня 2019 року та прийняття оскаржуваної постанови без його участі, позбавило можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема шляхом вчинення відповідних процесуальних дій, надання пояснень та доказів.

Зазначає, що в судовому засіданні 11 квітня 2019 року своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні він не визнав. Пояснив, що здійснював рух автомобілем у відповідності до вимог Правил дорожнього руху, а тому відсутній причинно-наслідковий зв`язок між його діями та зіткненнями автомобілів «Opel Vivaro» та «Volkswagen Golf». Перед наміром змінити смугу руху з крайньої лівої на середню, він уважно оцінив дорожню обстановку та переконався у безпечності маневру.

Також наголошує, що в матеріалах справи наявні його пояснення та свідчення ОСОБА_4 , яка на момент вчинення ДТП перебувала в його автомобілі в якості пасажира, та підтвердила зазначені обставини, зокрема, засвідчила факт завчасного увімкнення ним попереджувального сигналу повороту.

Покликається на те, що надаючи оцінку його поясненням та залученого ним свідка події, суд відхилив такі, зазначаючи, що останні спрямовані на уникнення ним відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вважає, що такі висновки суду нічим не обґрунтовані, а доведення ним невинуватості у інкримінованому правопорушенні, не можна жодним чином трактувати як намір уникнути відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв.

Крім цього акцентує, що зазначаючи про те, що пояснення надані ним та свідком ОСОБА_4 спростовуються поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також іншими доказами, судом не враховано, що ОСОБА_3 безпосередньо здійснив зіткнення, яке зумовлено перевищенням швидкості, недотриманням безпечного інтервалу та неналежною оцінкою дорожньої обстановки, а тому зацікавлений у визнанні його вини.

Вважає, що пояснення ОСОБА_2 не спростовують фактів наведених в його поясненнях та поясненнях свідка ОСОБА_4 , зокрема, щодо завчасного увімкнення попереджувального світлового сигналу повороту, а також того, що виїзд з крайньої лівої смуги на середню, було здійснено не різко.

Зазначає, що момент виїзду його авто на середню смугу зафіксовано на записі відеореєстратора, який хоча і не містить даних щодо обставин самого зіткнення, оскільки його автомобіль не є учасником зіткнення, однак надає можливість оцінити послідовність його дій при зміні полоси руху, що в свою чергу спростовує свідчення ОСОБА_3 .

Звертає увагу на те, що потерпілий ОСОБА_2 в жодному із засідань, в яких він був присутній, не стверджував про його вину у даному ДТП чи про невинуватість водія ОСОБА_3 , не міститься такої інформації і в поясненнях наданих ним та пасажиром його автомобіля, оскільки до моменту удару в їх автомобіль, зазначені особи не відслідковували та не могли відслідковувати його дій, так як їх автомобіль перебував в крайній правій смузі. Незрозумілим є зміна пояснень потерпілого в останньому судовому засіданні, яке проводилось за його відсутності, коли він не міг спростувати такі пояснення чи задати запитання зазначеному учаснику справи.

Наголошує, що постановою суду першої інстанції від 11 квітня 2019 року у справі була призначена експертиза, на вирішення якої поставлено ряд питань, необхідних для встановлення усіх обставин справи та підтвердження їх належними доказами. 23 травня 2019 року справа повернулася до суду з експертної установи з клопотанням про надання додаткових відомостей щодо дорожньої обстановки, при цьому, експертом не зазначалось про неможливість проведення експертизи за відсутності відомостей, про які йдеться в клопотанні.

Вважає, що у суду були відсутні законні підстави для поновлення провадження у справі, окрім необхідності розгляду клопотання експерта в судовому засіданні, оскільки підстави зупинення, зазначені в постанові судді від 11 квітня 2019 року продовжували існувати; експертизу не було проведено; висновок про неможливість проведення експертизи відсутній.

Акцентує, що його вина у порушенні вимог п.2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху, не знайшла свого підтвердження у зібраних та досліджених судом в судовому засіданні доказах, та спростовується матеріалами справи.

Просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 07 червня 2019 року.

Призначити у справі №461/1822/19 судову автотехнічну експертизу з питань зазначених в постанові Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2019 року, проведення якої, на підставі ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», здійснити за рахунок коштів з Державного бюджету України.

Також просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 07 червня 2019 року та прийняти нову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, змінивши лише вимоги щодо закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, пояснення потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про її заперечення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги, суд вважає, що слід поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, оскільки такий пропущений з поважних причин, та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, районний суд, прийнявши рішення по справі 07 червня 2019 року за відсутності правопорушника, з врахуванням пояснень останнього, наданих в судовому засіданні 11 квітня 2019 року та його письмових пояснень поліцейським, навів обґрунтовані мотиви щодо проведення розгляду справи без участі ОСОБА_1 , а тому покликання правопорушника в апеляційній скарзі на розгляд справи за його відсутності, як на порушення прав, апеляційний суд вважає безпідставними.

Крім цього, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 213014 та схему місця ДТП від 08 березня 2019 року (а.с.1,2), письмові (а.с.4,5) та надані в суді першої інстанції пояснення учасників ДТП - потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, дав правову оцінку іншим доказам по справі, належним чином мотивувавши це в постанові і прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, обравши стягнення у межах санкції даної статті, з чим погоджується і апеляційний суд.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про призначення судової автотехнічної експертизи, то таке, на думку апеляційного суду, з врахуванням обставин справи, є безпідставним.

Відтак, доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на законність і обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити правопорушнику ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 07 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 07 червня 2019 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.