Провадження № 33/4820/170/19
Категорія: ст.183-1 КУпАП Доповідач Барчук В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 14 січня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 14 січня 2019 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.183-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення і накладено на нього стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин суспільно-корисних робіт.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, ОСОБА_2 допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, станом на 01.11.2018 року, в розмірі 44 917,75 грн., що перевищує сукупний розмір відповідних платежів за шість місяців, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про оскаржувану постанову дізнався лише 22 лютого 2019 року, постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП. При цьому вказує, що до 06 серпня 2018 року зазначені діяння не передбачали адміністративної відповідальності, а після встановлення відповідальності сукупний розмір його заборгованості не перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців. Крім того, по мірі можливості надавав утримання своїй доньці як грошима, так і речами та одягом, докази цього містяться в матеріалах виконавчого провадження. Звертає увагу і на те, що його не було повідомлено про розгляд справи, що позбавило можливості надати відповідні докази суду на спростування вини.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу визнати такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суд на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Так, виконавчим листом, виданим Хмельницьким міськрайонним судом від 25 березня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2016 року і до повноліття дитини.

04 квітня 2016 року заступником начальника Першого міського відділу ДВС Хмельницького МРУЮ ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №688/4748/16-ц, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 25.03.2016 року.

Згідно довідки-розрахунку державного виконавця заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з лютого 2016 року по жовтень 2018 року становить 44917 грн. 75 коп.

Диспозицією ч.1 ст.183-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017, що набрав законної сили 06.02.2018 року встановлено адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Враховуючи викладене, оскільки ч.1 ст.183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Таким чином, період несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, суд першої інстанції не звернув уваги, на те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення. Так, період несплати ОСОБА_2 аліментів до вступу в дію положень ст. 183-1 КУпАП - з 26.02.2016 року по 05.02.2018 року, не повинен враховуватись при вирішенні питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП.

Однак, зазначена обставина не впливає на вирішення справи по суті, оскільки ОСОБА_2 взагалі не сплачував аліменти за період за 06.02.2018 року по 14.11.2018 року (тобто, більше 9 місяців), що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с.2). Таким чином, в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, а тому суд першої інстанції правомірно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Вважаю, що призначене ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, є достатнім для його виправлення та зміні не підлягає.

Доводи апелянта про те, що він надавав кошти та речі на утримання доньки слід залишити поза увагою, оскільки не підтверджені жодними належними доказами.

За таких обставин з врахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 14 січня 2019 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук