КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №33/824/2050/2019 Головуючий в суді 1-ї інстанції: Рудюк О.Д.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий суддя в апеляційній інстанції: Чорний О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Чорний О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , захисника Александрова Д.О., за апеляційною скаргою захисника Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 2 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

14.01.2019 року відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ОБ № 080206 про адміністративне правопорушення, оскільки остання, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, 14.01.2019 року о 00 год. 01 хв., на автодорозі Київ-Вишгород-Десна 27 км, керувала автомобілем «Део» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 2 квітня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В апеляційній скарзі захисник Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник стверджує, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є безпідставним, так як не було законних підстав для складення стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення, а відомості зазначені в ньому не відповідають дійсності. Зазначає, що ОСОБА_1 була зупинена працівники поліції з метою перевірки документів, в ході спілкування, в останніх з невідомих причин виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомляла інспекторам про те, що алкогольних напоїв не вживає, поверталась із м. Києва, після зустрічі.

Адвокат зауважує на те, що відео надане інспектором поліції, в суді першої інстанції не відомого походження, на ньому не невідома особа, яка не представилась та звертається до ОСОБА_2 з пропозицією пройти у встановленому законом порядку медичний огляд, продути спеціальний технічний прилад «Драгер». Потім запис переривається, та невідомо що саме ОСОБА_2 повідомила. Далі з іншого відео вбачається, що ОСОБА_2 , - не відома особа, пропонує проїхати до Вишгородської ЦРЛ , на що остання погоджується та запис зупиняється.

Таким чином, вважає, що суд першої інстанції не об`єктивно та поверхово розглянув справу, що на думку апелянта призвело до постановлення незаконного судового рішення та безпідставного притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідача, пояснення Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає до задоволення, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду до скасування, із закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП України визначено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп`яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з представлених матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, водій 14.01.2019 року о 00 год. 01 хв., на автодорозі Київ-Вишгород-Десна 27 км, керувала автомобілем «Део» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пояснила, що 14.01.2019 року, вночі поверталась із м. Київ, керувала автомобілем «Део» д.н.з. НОМЕР_1 , на а/д Київ-Вишгород-Десна 27 км, алкогольних напоїв не вживала. Зупинили автомобіль наряд патрульної поліції, в ході бесіди з якими, у останніх виникла підозра щодо запаху алкоголю, запропонували продути спеціальний технічний засіб «Драгер», для визначення стану сп`яніння. ОСОБА_1 на таку пропозицію повідомила, що бажає пройти медичний огляд для визначення стану сп`яніння, оскільки алкогольних напоїв не вживає, однак на медичний огляд її не направили.

Для дачі пояснень у справі викликались свідки пояснення, яких долучені до матеріалів адміністративної справи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , також був викликаний інспектор поліції Савчук В.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення, однак до суду апеляційної інстанції не з`явились.

Відповідно до п. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року зі змінами (далі - Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Більш того, згідно вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені ч.ч.1,2,3 ст. 130 КУпАП, працівник Державної автомобільної інспекції тимчасово затримує транспортний засіб, про що робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, представлені матеріали адміністративної справи, протоколу про тимчасове затримання транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , не містить.

Доводи апеляційної скарги адвоката Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 з приводу безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції не надав належної та об`єктивної оцінки.

Достатність доказів того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, представлені матеріали справи не містять, також повністю спростовуються переглянутим в суді апеляційної інстанції відеозаписом.

Викладені вище обставини суд першої інстанції не з`ясував, чим допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що вищевикладені порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також неповнота і однобічність розгляду справи є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, сукупність доказів, досліджених апеляційним судом під час перегляду постанови суду першої інстанції, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та відповідно, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 2 квітня 2019 року - задовольнити

Апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 2 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Чорний