Справа № 559/206/19
Номер провадження 3/559/99/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.

за участю прокурора Ярощука А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду матеріали, які надійшли від Управління захисту та економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, працюючого майстром лісу Любомирського лісництва №2 ДП «Дубенське лісове господарство», жит. АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу №20 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, складеного оперуповноваженим Управління захисту економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки НПУ капітаном поліції Мельником Ю.В. від 25.01.2019, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді майстра лісу Любомирського лісництва № 2 Державного підприємства «Дубенське лісове господарство», будучи працівником правоохоронного органу - Державної лісової охорони, відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014, суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», зокрема в частині обов'язку подавати шляхом сповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі -- НАЗК) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація) за формою, що визначається НАЗК, за минулий рік, порушив встановлені вимоги фінансового контролю, передбачені ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив правопорушення. пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Наказом по Державному підприємству «Дубенське лісове господарство» №03а-к від 30.01.2015 ОСОБА_1 переведено з 02.02.2015 майстром лісу Любомирського лісництва-2 ДП «Дубенське лісове господарство».

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Лісового кодексу України №3852-ХІІ від 2 січня 1994 року (зі змінами та доповненнями), охорону і захист лісів на території України здійснюють: державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління; лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів.

Частиною 2 ст. 89 Лісового кодексу України визначено, що державна лісова охорона має статус правоохоронного органу.

Правовий статус та повноваження державної лісової охорони визначені у ст.ст. 89-92 Лісового кодексу України та Положенні про державну лісову охорону, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №976 від 16 вересня 2009 року.

Відповідно до п.п. «е» II. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи державної лісової охорони є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов'язок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік в термін до 00:00 год. 01.04.2018.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, на веб-сайті «htpp://public.nazk.gov.ua/», щорічна декларація ОСОБА_3 за 2017 рік зареєстрована в Реєстрі о 14 год. 23 хв. 07.04.2018, тобто після встановленого строку подання щорічної декларації - з 01.01.2018 по 01.04.2018.

Відповідно до листа ДП «Українські спеціальні системи» №07-530 від 27.04.2018, портал Реєстру після відновлення роботи о 12:40 год. 15.03.2018 функціонував у штатному режимі.

Відповідно до інформації наданої Державним підприємством «Дубенське лісове господарство», ОСОБА_1. у період з 30 січня по 01 лютого 2018 року перебував у відпустці за власний рахунок, з 13 по 23 березня 2018 року - тимчасова непрацездатність.

Таким чином, майстер лісу Любомирського лісництва №2 Державного підприємства «Дубенське лісове господарство» ОСОБА_1, несвоєчасно, без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт НАЗК щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Місцем вчинення правопорушення є місце роботи ОСОБА_1 (як суб'єкта декларування) - Державне підприємство «Дубенське лісове господарство», що знаходиться за адресою: Рівненська область, м Дубно вул. Берестецька, 35.

Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є 00 год. 00 хв. 01 квітня 2018 року - строк подання щорічної декларації, особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав наддав суду пояснення згідно поданих письмових пояснень(а.с.56-62), пояснив, що подав декларацію невчасно з поважних причин, умислу не подавати декларацію - не мав. Окрім того ОСОБА_1 подано через канцелярію суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.64-65).

Прокурор Ярощук А.Ю. обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч.1 ст. 172-6КУпАП.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 в судовому засідання пояснив, що він є батьком ОСОБА_1, працює з ним на підприємстві, він неодноразово нагадував ОСОБА_1 про необхідність подання декларації, на що той відповідав, що йому відомо, окрім того, зазначив, що чув, що у ОСОБА_1 є проблеми із подачею декларації і він телефонував до НАЗК та повідомляв про проблеми.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з'ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, а також тривалий розгляд справи, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та поясненні осіб, допитаних в судовому засіданні.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.64-65), яке обґрунтовано тим, що правопорушення виявлене 03.12.2018, а отже трьохмісячний строк, визначений законом, в межах якого може бути накладене стягнення на правопорушника, сплив 03.03.2019, слід зазначити наступне.

Виходячи із інформації, яка міститься в матеріалах справи, правопорушення вчинене ОСОБА_1 виявлено 03.12.2018.

Протоко про адміністративне правопорушення було складено 25.01.2019.

Постановою від 27.02.2019 провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-6 КУпАП зупинено та застосовано привід через органи Національної поліції до ОСОБА_1 (а.с.51).

Постановою від 14.03.2019 провадження у справі про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-6 КУпАП відновлено(а.с.66).

Необхідно враховувати, що зупинення строку розгляду справи про адміністративне правопорушення позбавляє можливості суд здійснювати будь-які процесуальні дії, в тому числі накладати адміністративне стягнення під час такого зупинення. В даному випадку зупинення було зумовлено ухиленням від явки до суду ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладене, станом на 14.03.2019 строки встановлені ст. 38 КУпАП не закінчились, тому, в даному випадку, відсутні підстави, для застосування норм п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, допитавши свідка приходжу до висновку, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 10 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов'язаним із корупцією правопорушенням.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже, не можуть бути визнані як малозначними.

Отже, незалежно від виду суб'єкта та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов'язком є діяти лише в рамках закону.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.172-6 КУпАП адміністративним правопорушенням є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, вина ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, доведена протоколом про адміністративне правопорушення від 25.01.2019 та іншими документами, які є у справі.

Зокрема, згідно наказу по Державному підприємству «Дубенське лісове господарство» №50-к від 20.04.2012 ОСОБА_1 з 25.04.2012 прийнятий на посаду майстра лісу (бригада по відведенню і таксації лісосік) ДП «Дубенське лісове господарство» (а.с.22), згідно наказу по Державному підприємству «Дубенське лісове господарство» №03а-к від 30.01.2015 ОСОБА_1 переведено з 02.02.2015 на посаду майстра лісу Любомирського лісництва-2 ДП «Дубенське лісове господарство» (а.с.23).

З витягу із Єдиного державного реєстру декларацій, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з якого вбачається, що ОСОБА_1, майстер лісу, подав щорічну декларацію за 2017 рік 07.04.2018 о 14:23 год.(а.с.12-16).

З відомостей із АСК АТ КБ «ПриватБанк» про сертифікати ОСОБА_1, вбачається, що останній є власником сертифікату, термін дії якого 28.03.2018 -29.03.2019(а.с.19).

Із повідомлення ДП "Дубенський лісгосп" вбачається, що за період січня-квітня 2018 року майстер лісу Любомирського лісництва №2 ОСОБА_1 перебував у відпустці у період з 30 січня 2018 року по 01 лютого 2018 року, тимчасова непрацездатність з 13 по 23 березня 2018 року, у відрядженні не перебував (а.с.21).

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 5 ч. 1 ст.12 Закону, Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти.

Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів (ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції»).

Так, підпункт 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація суб'єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2017 рік 07.04.2018 о 14:23 год. Досліджені докази суддя вважає належними та допустимими, а в своїй сукупності достатніми. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини, надано не було.

Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Покликання ОСОБА_1 про причин пропуску строку подачі не беруться судом до уваги, оскільки, він був обізнаний з тим, що щорічна декларація суб'єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком і в даному випадку електронний цифровий підпис він мав.

Окрім того, ОСОБА_1 мав можливість звернутися на гарячу лінію НАЗК у телефонному режимі вчасно, тобто до 01.04.2018 про те, що в нього при спробі зайти в персональний кабінет і заповнити та подати щорічну декларацію в строк визначений законом, виникають проблеми, разом з тим, як встановлено судом із вказаним правом, він не скористався. Згідно скриншоту повідомлень надісланих ОСОБА_1 до НАЗК, вбачається, що дійсно ОСОБА_1 30.03.2018 направляв повідомлення до НАЗК, однак, із змісту даних повідомлень, не зрозуміло, які проблеми виникли у останнього, оскільки текст повідомлення містять лише зазначення: ІПН: НОМЕР_1 та електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28). Лише через декілька днів, вже після закінчення строку подання декларації, а саме 04.04.2018 ОСОБА_1 надіслано знову повідомлення до НАЗК, де останній зазначив, що змінив ЕЦП і не може зайти в кабінет для подачі декларації та просить змінити скриньку (а.с.29). Тобто, з вищенаведеного, вбачається, що ОСОБА_1 із 31.03.2018 до 04.04.2018 не вчиняв жодних активних дій, для виконання обов'язку вчасного подання декларації. Відсутність погодженої з НАЗК електронної пошти не звільняє суб'єктів декларування від обов'язку подання документів до Реєстру та юридичної відповідальності за недодання або несвоєчасне їх подання.

Також судом враховується, що на подачу щорічної декларації ОСОБА_1 згідно Закону України «Про запобігання корупції» надано 3 місяці, тобто час з 1 січня по 31 березня включно з можливістю подати декларацію в любий день зазначеного періоду. Тому посилання ОСОБА_1 на думку суду, не може бути об'єктивною причиною несвоєчасного подання декларації.

В рішенні від 08.10.2005 року скарга № 8812/02 у справі «Wypych v. Poland» ЄСПЛ відхилив скаргу члена місцевої ради в Польщі, який відмовився подати свою майнову декларацію, стверджуючи, що визначений законодавством обов'язок розкривати деталі його фінансового та майнового стану порушував статтю 8 Європейської конвенції про права людини.

ЄСПЛ схвалив оприлюднення та інтернет-доступ до декларацій, вважаючи, що «широка громадськість має правомірний інтерес в тому, щоб пересвідчитися, що місцева політика є прозорою, а інтернет-доступ до декларацій робить доступ до такої інформації дієвим та простим». «Без такого доступу цей обов'язок не матиме практичного значення або реального впливу на міру поінформованості громадськості».

Суд також зазначив, що широкий обсяг декларування важливий, бо надає громадськості вичерпну картину стосовно фінансового стану службовця. А обов'язок подавати інформацію про майно має запобігти спробам приховати його.

Оскільки ч.1 ст.176-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, це адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб'єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній так і в необережній формі вини.

Так, відповідно до статті 255 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-6 КУпАП, мають право складати лише уповноважені посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 відповідно до ст. 33 КУпАП враховано: характер вчиненого правопорушення; особу порушника; ступінь його вини; майновий стан, а також відсутність обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу правопорушника, приходжу до висновку про призначення йому стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Застосування судом до ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станови 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови виготовлено 18.03.2019 о 12 год. 00 хв.

Суддя :