Справа № 492/1654/19
Провадження № 3/492/430/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2019 року о 12 годині 00 хвилин, на об`їзній дорозі м. Волноваха Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, незв`язна мова, нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від продування алкотестеру та проходження огляду в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

За таких обставин, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать довідкові листи по справі та телефонограми про повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з знаходженням на лікарняному.

Крім того, в судове засідання захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Старенков О.Ю. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з знаходженням ОСОБА_1 на лікуванні.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього. Тому, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, беручи до уваги положення ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та яка була належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, суд приходить до переконання, що в цілях не порушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення слід розглянути за відсутності ОСОБА_1 за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами.

Крім того, у ОСОБА_1 та його захисника адвоката Старенкова О.Ю. було достатньо часу подати до суду докази, що спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, склад адміністративного правопорушення утворює керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 450432 від 05.09.2019 року, водію ОСОБА_1 , ставиться в провину порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з положенням якого - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Провина ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху підтверджуються зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 450432 від 05.09.2019 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів (а. с. 3); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що 05 вересня 2019 року о 12 годині 00 хвилин, на об`їзній дорозі м. Волноваха Донецької області, водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21063», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, незв`язна мова, нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від продування алкотестеру та проходження огляду в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився у їх присутності (а.с. 5 - 6), відеозаписом, на якому видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився.

Згідно повідомлення Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 16.10.2019 року № 40/9740, згідно облікових даних (ІПС, «РІІС», НАІС «Посвідчення водія», тощо), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець м. Арциз Одеської області отримував посвідчення водія в 2013 році.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення Правил дорожнього руху. Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При призначенні адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суддя зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення судом встановлено не було.

Відповідно до довідки Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, за обліками Національної автоматизовано-інформаційної системи МВС України, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме за ст. 130 КУпАП, впродовж календарного року не притягувався, посвідчення водія не вилучалось (а. с. 4).

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Як встановлено матеріалами справи, судові засідання у даній справі призначались на 16.10.2019 року, 04.11.2019 року, при цьому, судовий розгляд 04.11.2019 року відкладався за клопотанням захисника адвоката Старенкова О.Ю. через необхідність ознайомлення із матеріалами справи.

Про судове засідання, яке відбулось 28.11.2019 року правопорушник ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Старенков О.Ю. були завчасно повідомлені, про що свідчить довідковий лист по справі (а.с. 29).

Водночас, у зазначене вище судове засідання з`явився захисник - адвокат Старенков О.Ю., у той час як ОСОБА_1 не з`явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи через перебування на лікуванні (а.с. 40) та надав копію направлення на стаціонарне лікування № 161 від 25.11.2019 року (а.с. 41), яке не підтверджує сам факт знаходження ОСОБА_1 на лікуванні.

26.11.2019 року захисник - адвокат Старенков О.Ю. звернувся до суду з клопотанням про опитування свідків по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зазначивши, що вказані свідки самостійно прибудуть до Арцизького районного суду Одеської області об 11 годині 00 хвилин 28 листопада 2019 року (а.с. 37), однак вказані свідки в судове засідання не з`явились, що свідчить про свідоме затягування захисником адвокатом Старенковим О.Ю. та правопорушником ОСОБА_1 розгляду справи з метою уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

28.11.2019 року у зв`язку з клопотанням представника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Старенкова О.Ю., судове засідання відкладено на 04.12.2019 року, про дату судового засідання захисник адвокат Старенков О.Ю. та правопорушник ОСОБА_1 були повідомлені належним чином, про що свідчать телефонограми (а.с. 43, 44).

03.12.2019 року захисник адвокат Старенков О.Ю. звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з знаходженням ОСОБА_1 на лікуванні та надав суду копію титульної сторінки медичної картки, який не підтверджує сам факт знаходження ОСОБА_1 на лікуванні.

Крім того, як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, підтверджується факт керування ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 підтверджує факт того, що він вживав алкогольний напій, однак відмовляється від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

З огляду на те, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Старенков О.Ю. належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що свідчить про забезпечення судом їх права бути присутніми при розгляді справи про адміністративне правопорушення, учасникам справи надано достатньо часу для ознайомлення з матеріалами, надання особистих пояснень, бути заслуханими судом, надати докази, що доводять невинуватість ОСОБА_1 , участь у судовому засіданні захисника, суд не вбачає обставин, які б порушували права ОСОБА_1 на захист, через розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його провини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, а також беручи до уваги, що адміністративне правопорушення було скоєно під час керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу створювало пряму загрозу для життя та здоров`я людей, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384,20 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області