Справа №591/5775/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/816/485/19 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю захисника Д`якової О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, 08 вересня 2019 року о 03 год. 42 хв. водій ОСОБА_1 , будучи притягнутий згідно постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 березня 2019 року до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в м. Суми по просп. М. Лушпи, в районі будинку № 4/1, керував транспортним засобом «Acura TLX» державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з прийнятою постановою судді та просить її скасувати, як незаконну, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення

Свої вимоги обґрунтовує тим, що провадження відносно нього мало б бути об`єднано та розглянуто відразу 2 протоколи, які складені були працівниками поліції відносно нього 08 вересня 2019 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вважає, що розгляд справи відносно нього, спочатку 17 вересня 2019 року, а потім 31 жовтня 2019 року був незаконний, оскільки він вже був притягнутий за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому суддя не мала права його притягати до адміністративної відповідальності, оскільки це є порушенням вимог ст. 62 Конституції України. Крім того, зазначає оскільки він не був відсторонений від керування транспортним засобом, а тому подальші дії поліцейських є явно незаконні.

Вважає, що в протоколі не було зазначену і об`єктивну сторону правопорушення.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури ОСОБА_1 було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а його участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов?язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка у свою чергу передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп?яніння.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що водій ОСОБА_1 будучи позбавлений права керування транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 березня 2019 року, повторно, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові суду, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277853 від 08 вересня 2019 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів не викликає (а. с. 1); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 4 - 5), згідно яких водій ОСОБА_1 на місці зупинки погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», який зафіксував результат тесту 2,09 ‰; згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 3), згідно якого водій ОСОБА_1 маючи запах алкоголю з порожнини рота, мляву мову погодився в присутності 2 свідків пройти огляд на місці зупинки на встановлення стану сп?яніння, результат був позитивний 2,09 ‰; розпискою (а. с. 6), згідно якої водій ОСОБА_1 зобов?язався 08 вересня 2019 року не керувати транспортним засобом «Acura TLX» державний номерний знак НОМЕР_1 ; постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 березня 2019 року (а. с. 8), згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписом з камер працівників поліції (а. с. 9).

За таких обставин, суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 , повторно в продовж року, керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги з приводу не відображення у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277853 від 08 вересня 2019 року об?єктивної сторони правопорушення повністю спростовуються вище наведеними доказами.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що справи відносно нього за ч. 2 ст. 130 КУпАП мали б бути об?єднані, оскільки ч. 2 ст. 36 КУпАП передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Доказів того, що дана справа та справа за протоколом про адміністративне правопорушення від 08 вересня 2019 року серії ОБ № 160172 надійшли до Зарічного районного суду м. Суми одночасно ОСОБА_1 надано до суду апеляційної інстанції, не було.

Таким чином, суддя обґрунтовано розглянув справи відносно ОСОБА_1 без їх об`єднання.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне притягнення ОСОБА_1 08 вересня 2019 року до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП за одне і те саме правопорушення не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки дана справа стосується правопорушення допущеного ОСОБА_1 08 вересня 2019 року о 03 год. 42 хв. м. Суми по просп. М. Лушпи, в районі будинку № 4/1.

Провадження № 591/5773/19 стосується правопорушення допущеного ОСОБА_1 08 вересня 2019 року о 05 год. 17 хв. м. Суми по просп. М. Лушпи, в районі будинку № 23.

Таки чином, дане провадження (№ 591/1390/19) та провадження (№ 591/5773/19) стосуються різних правопорушень, а ОСОБА_1 будучи зупинений працівниками поліції по даному провадженню (№ 591/1390/19) з оформленням відповідних матеріалів надав поліції розписку, що 08 вересня 2019 року керувати транспортним засобом «Acura TLX» державний номерний знак НОМЕР_1 не буде. Однак невдовзі, будучи в стані алкогольного сп?яніння, сів за кермо автомобіля і був зупинений працівниками поліції о 05 год. 17 хв. в м. Суми по просп. М. Лушпи, в АДРЕСА_2 .

У зв?язку з чим, водієм ОСОБА_1 було допущено вчинення двох правопорушень різних за часом та місцем, а тому як поліцією так і судом законно справи було розглянуто та притягнуто водія за 2 окремі правопорушення до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про його безпідставне не відсторонення від посади є слушними, однак такими, що не впливають як на допустимість доказів у справ так і на правильність висновків судді суду першої інстанції по справі.

В даному випадку береться до уваги рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) в якому ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов?язки у правовому полі», а тому ОСОБА_1 як водій транспортного засобу, крім передбачених законодавством України прав, має певні обов`язки, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин. В тому числі і обов?язок не керувати автомобілем будучи в стані алкогольного сп?яніння.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв?язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст. ст. 33 - 35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Враховуючи викладене вважаю, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 31 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.