Справа № 204/3881/19
Провадження № 3/204/2346/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Дніпропетровська, працюючої продавцем на ПП «Варенічна», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 302458 від 14.04.2019 року, 14 квітня 2019 року, о 13.30 годині здійснювала продаж алкогольних напоїв без ліцензії по вул. Робочій 72, з ПП «Варенічна», а саме горілкою в ємності 350 мл., чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явилася.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2019 року справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 була направлена до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для належного оформлення, однак недоліки, які були зазначені у постанові усунуті не були.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП полягає у здійсненні роздрібної або оптової, включаючи імпорт або експорт, торгівля спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібна торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. Згідно з чинним законодавством, торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами можна здійснювати лише за наявності ліцензії (спеціального дозволу) - документа державного зразка, який засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності на провадження відповідного виду діяльності протягом визначеного строку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 302458 від 14.04.2019 року, в ньому не зазначено, хто фактично здійснював продаж алкогольних напоїв без ліцензії, не вказано, чи є ОСОБА_2 найманим працівником, чи відноситься вона до суб`єктів адміністративного правопорушення. Відсутність в матеріалах справи пояснень ОСОБА_2 не дає можливості встановити, чи була остання обізнана про наявність або відсутність такої ліцензії, або про необхідність мати відповідну ліцензію. Окрім цього, диспозиція статті 156 КУпАП є бланкетною, тобто такою, що для розкриття змісту відсилає до спеціальних нормативних актів. В протоколі відсутнє посилання на конкретний нормативний акт, який передбачає наявність відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, або посилання на інші документи, необхідні для здійснення торгівлі алкогольними напоями. При цьому, суддя звертає увагу, що в матеріалах справи зазначено про відсутність потерпілих та свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 290, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Строк апеляційного оскарження постанови суду, що постановлена за відсутності особи, яка її оскаржує, обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя О.О. Некрасов