ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6314/19 Номер провадження 33/814/995/19Головуючий у 1-й інстанції Обревко Л. О. Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., із секретарем Лимар О.М., з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника в його інтересах - адвоката Шевченка С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шевченка С.М. - захисника в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,2 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 21.08.2019 року о 10 год. 45 хв. керував транспортним засобом «Scania» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Малопанасівська 5/7 в м. Харків, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся адвокат Шевченко С.М. - захисник в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Посилається на порушення прав ОСОБА_1 , які полягають у розгляді справи без його участі. При цьому, останній не був належним чином повідомленим про час, дату розгляду справи відносно нього, а тому був позбавлений можливості надавати пояснення в суді, допитувати свідків та ставити їм запитання.

Вказує, що під час ознайомлення з матеріалами справи, при перегляді відеозапису, встановлено відсутність зазначеної патрульним поліцейським ознаки сп`яніння як тремтіння рук. Ознака - почервоніння обличчя, відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не є ознакою сп`яніння.

Посилається також на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Вважає, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не повно і поверхнево дослідив наявні у матеріалах справи докази, не надав їм належної оцінки, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, формально підійшов до вивчення матеріалів справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ захисника Шевченка С.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортними засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 162030 від 21.08.2019 - згідно якого ОСОБА_1 21 серпня 2019 року о 10 год. 45 хв. в м. Харків по вул. Малопанасівська біля будинку № 5/7, керував транспортним засобом «Scania К124 ЕВ4», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Навпроти графи «громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП» наявний підпис останнього.

Із доданих пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також слідує те, що ОСОБА_1 будучи зупинений працівниками поліції за підозрою у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння згідно зовнішніх характерних ознак - відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру на місці зупинки, а також у закладі охорони здоров`я.

Хоча вказані свідки не були допитані в судових інстанціях, проте, ОСОБА_1 та його захисник не наполягали на необхідності їх допиту в суді апеляційної інстанції.

Обставини, викладені у протоколі та посвідчені свідками, підтверджуються і дослідженими судом першої інстанції відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається зупинка транспортного засобу «Scania К124 ЕВ4», д.н.з. НОМЕР_1 працівниками поліції та те що водій ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції працівника поліції відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру на місці зупинки, а також відмовляється їхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Всі події відбуваються в присутності свідків. Також відеозаписом зафіксовано факт роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Тобто, працівниками поліції дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 №1452/735.

Доводи захисника про порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП у зв`язку з розглядом справи про адміністративне правопорушення у його відсутність, є слушними, але відповідно до цієї ж статті права ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції відновлені.

У своїй скарзі захисник вказує на відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 у вигляді тремтіння рук під час його зупинки працівниками поліції, що підтверджено відеозаписом. Проте така думка захисника є виключно суб`єктивною. З відеозапису вбачається, що працівники поліції безпосередньо спілкуються та контактують із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такий контакт, порівняно із самим фактом перегляду відеозапису, на думку суду апеляційної інстанції, є більш інформативним з точки зору можливості оцінки стану особи. Окрім того, законодавець відніс на розсуд поліцейських визначати наявність чи відсутність ознак алкогольного сп`яніння, як підставу для вимоги пройти огляд на стан сп`яніння. Слід зазначити, що окрім оспорюваної ознаки, поліцейським у протоколі зазначено і інші ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота та почервоніння очей. Що стосується такої ознаки як почервоніння обличчя, на яку вказує захисник у апеляційній скарзі та зазначає, що вона не передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція), то ці доводи є неспроможними, адже ознаку сп`яніння у вигляді почервоніння обличчя поліцейським не встановлено та не вказано у протоколі, її ж не вказував і суд першої інстанції у своїй постанові.

Додатком 1 до Інструкції визначено форму направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння. При цьому за змістом п.п. 8, 12 Інструкції поліцейський видає таке направлення водію коли направляє його для проходження огляду у закладі охорони здоров`я. З обставин, встановлених судом першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння взагалі і на місці зупинки транспортного засобу, і у закладі охорони здоров`я. З огляду на це, підстав для видачі направлення водію на огляд у поліцейського не було, оскільки не було самого огляду, внаслідок відмови водія від проведення такої процедури. Таким чином, зважаючи на фактичні обставини, які вказані у протоколі, наведені у постанові суду, відсутні будь-які докази порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, як про це необґрунтовано зазначає захисник у своїй апеляційній скарзі.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає наведені докази належними, допустимими, достовірними та взаємоузгодженими між собою, які у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої інстанції, а доводи захисника Шевченка С.М. в інтересах ОСОБА_1 наведені в апеляційній скарзі про невинуватість останнього, є необґрунтованими.

Таким чином, суд правильно застосував ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шевченка С.М. - захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Н.М. Харлан