ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/2859/19 Суддя 1-ї інстанції: Іващенко С.О.
Провадження № 33/818/1216/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.07.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 18.04.2019 року о 11.05 Кулава в районі будинку 6 по вул. Боротьби в м. Харкові керував транспортним засобом Audi A4, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, тремтіння рук, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що справа була розглянута за його відсутності, оскільки він знаходився на стаціонарному лікування у протитуберкульозному диспансері № 1 м. Харкова у період з 27.05.2019 року по 30.08.2019 року з діагнозом «Туберкульоз з розширеною резистентністю».

Зазначає, що працівник патрульної поліції зробив висновок про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, не маючи при цьому медичного підтвердження. При цьому посилається на захворювання, яким він хворіє з 2008 року по теперішній час на обліку у Харківському обласному центрі з боротьби зі СНІДОМ, та вживає лікарські препарати, які мають побічний ефект.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог апелянта апеляційний суд виходить з того, що в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив апеляційному суду, що відмовився від огляну оскільки поспішав, та доповнив, що приймає ліки, що на його думку і викликало у працівників поліції підозру про перебування його в стані наркотичного сп`яніння. Наполягав на тому, що насправді в стані сп`яніння не перебував.

Також в судовому засіданні було оглянуто наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудних камер поліцейських та встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та в присутності двох свідків йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння від чого ОСОБА_1 відмовився.

Апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ№183609 від 18.04.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом.

Цим доказам судом першої інстанції було надано повну та належну оцінку, та прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 Кодексом України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик