ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/381/19 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р.

Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю:

потерпілого - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Згідно даної постанови, 30 серпня 2019 року о 10 год. 30 хв. в м. Тернопіль, на перехресті вул. Об`їзна вул. Шептицького, водій ОСОБА_2 , керував транспортним засобом «Mercedes Benz Sprinter 319 CDI», державний номерний знак « НОМЕР_1 », був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не переконався в безпеці, порушив вимоги дорожнього знаку 5.16, а саме: рухаючись по вул. С.Будного в крайній правій смузі, з якої дозволено рух тільки праворуч на вул. Шептицького, здійснив рух прямо, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ-21099», державний номерний знак « НОМЕР_2 », який під керуванням водія ОСОБА_1 рухався в зустрічному напрямку та виконував поворот ліворуч на вул. Шептицького, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржувану постанову суду змінити в частині призначеного стягнення та постановити нову, якою накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вказані вимоги мотивує тим, що накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є занадто суворим, оскільки він щиро розкаюється у вчиненому і до відповідальності притягується вперше.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши потерпілого, що просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема неодноразово - шляхом надсилання повісток рекомендованими повідомленнями на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення та в його апеляційній скарзі, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, ОСОБА_2 , будучи обізнаним у тому, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст.130 КУпАП розглядається Тернопільським апеляційним судом не виявив належної зацікавленості у розгляді вказаної справи, про що, зокрема, свідчить те, що він протягом майже двох місяців не звертався до Тернопільського апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка знаходиться в провадженні за його апеляційною скаргою.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом 1 року та 8 місяців, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки.

Приймаючи до уваги вказане рішення ЄСПЛ та вимоги ст.268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення ОСОБА_2 про час розгляду справи, з метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.294 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами та правопорушником не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

При цьому, перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про те, що в даному конкретному випадку, особі, яка притягується за вчинення вказаного адміністративного правопорушення було призначено занадто суворе покарання, з врахуванням наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, при вирішенні питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, яке має бути призначено ОСОБА_2 , суддя, з врахуванням обставин справи та пояснень останнього, виходив з того що його дії носили суспільну небезпеку для оточуючих.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, таке порушення правил дорожнього руху є небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху.

При цьому, ОСОБА_2 було призначено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, яке, відповідно до санкції ст.124 КУпАП, хоч і є суворішим видом стягненням, однак визначено у мінімальному розмірі, передбаченого санкцією цієї статті і саме таке стягнення є достатнім та необхідним для виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Ті обставини, на які посилається апелянт, а саме, що ОСОБА_2 вину визнав, щиро розкаявся, до адміністративної відповідальності притягується вперше, враховуються апеляційним судом при прийнятті даної постанови, разом з тим, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для зміни накладеного стягнення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що саме з врахуванням характеру, суспільної небезпеки та обставин вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що він не вчинив грубого порушення правил керування транспортними засобами, навіть за відсутності наслідків, що могли б настати, зокрема у вигляді загрози життю іншим учасникам дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та характер вчиненого правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про необхідність зміни адміністративного стягнення на штраф, не є достатніми підставами для її задоволення та призначення мінімального виду стягнення, розмір якого визначено санкцією ст.124 КУпАП 340 грн..

При цьому будь-яких порушень судом першої інстанції при розгляді даної адміністративної справи, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, з врахуванням вищезазначеного апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис