Справа № 296/1665/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" березня 2019 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Шимон Л.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 0015758 від 19.02.2019 року, ОСОБА_1 19.02.2019 року об 11 год 12 хв в м. Житомирі, по вул. С. Ріхтера, 30, провадив господарську діяльність з перевезення пасажирів на таксі транспортним засобом Toyota Prius, р.н. НОМЕР_1, без державної реєстрації як субєкта господарювання та ліцензії на провадження певного виду діяльності, чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

В поясненнях до протоколу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено, що ОСОБА_1 надавати письмові пояснення відмовився, від підпису та отримання другого примірнику протоколу відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причини неявки суду не відомі, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

В судовому засіданні головний спеціаліст відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті ОСОБА_2, яким складалися адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1, обставини, викладені ним в протоколі про адміністративне правопорушення, підтримав.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

В порядку статті 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 164 КпАП України відповідальність особи передбачена за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо. Долучені до протоколу фотокопії посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та фотознімок транспортного засобу не можуть бути визнані достатніми доказами для підтвердження винності ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Обовязок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає (ч.1 ст.254 та ч.2 ст. 251 КУпАП).

В матеріалах справи, які надійшли до суду, єдиним доказом на підтвердження винуватості особи є роздруковане зображення автомобіля з «шашечкою». Однак, ОСОБА_1 інкримінується здійснення господарської діяльності, а такою діяльністю відповідно до ст.3 ГК України є діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована, в тому числі, на надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Докази, які б стверджували, що особа надала послуги і отримала за це винагороду певного розміру, відсутні. Наявні матеріали фотофіксації, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, не містять зафіксованих обставин його вчинення. В матеріалах справи відсутні дані стосовно того, яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, по якому маршруту та кому надавав послуги перевезення. Пояснення пасажирів, яким надавалися послуги, або свідків відсутні.

Статтею 62 Конституції України визначено, що будь яке обвинувачення, в тому числі, у вчиненні адміністративного правопорушення, не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 п.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки під час розгляду справи в суді вина ОСОБА_1 у провадженні ним господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі без державної реєстрації як субєкта господарювання та ліцензії на провадження такого виду діяльності не підтвердилась, належних, допустимих та достатніх доказів вчинення останнім вказаного правопорушення суду не надано, суд закриває провадження по справі у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КпАП України на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись ст.ст.247,283, 284 КпАП України,-

постановив :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.164 КпАП України закрити за відсутністю події та складу зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Cуддя Л. С. Шимон