КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1, його захисника - адвоката ГолубО.О. та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника Голуб О.О. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови , ОСОБА_1 30.10.2018 року о 09 год. 05 хв. керуючи автомобілем «Ніссан» н.з. НОМЕР_2, на просп. Науки, 3 в м. Києві, в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На дану постанову адвокат Голуб О.О., діючи в інтересах ОСОБА_1, подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати оскаржувану постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2018 року та постановити нову, якою провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, який не забезпечив повного, об'єктивного та неупередженого розгляду справи про адміністративне правопорушення, не викликав в судове засідання учасників даної дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, суд не дав належної оцінки механічним пошкодженням, які отримали автомобілі внаслідок ДТП та які на думку апелянта свідчать про відсутність в діях водія автомобіля «Ніссан» ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а навпаки вказують, що зіткнення автомобілів відбулось саме з вини іншого учасника ДТП, водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_3

Також апелянт вказує, що винуватість водія ОСОБА_3 підтверджується висновком експертного дослідження від 01.02.2019 року №125-01/19, в якому беззаперечно встановлено, що саме в діях водія автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.3, 13.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, в той час, як в діях водія автомобіля «Ніссан» ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України не вбачається.

Крім цього, разом з апеляційною скаргою захисник подала клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2018 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки ОСОБА_1 не повідомлявся про час та місце розгляду справи і не був присутній при винесенні оскаржуваного рішення, а про його існування дізнався лише 17.01.2019 року під час розгляду справи відносно іншого учасника ДТП ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, суд першої інстанції розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, а отже, не дотримався вимог закону в частині надання учасникам судового розгляду можливості надавати свої пояснення та подавати докази при розгляді справи в судовому порядку.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого статтею 294 КУпАП, вважаю можливим поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2018 року відносно ОСОБА_1, оскільки цей строк був пропущений з поважних причин.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1та його захисника Голуб О.О. на підтримку доводів апеляційної скарги; пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 30.10.2018 року приблизно о 09 год. 05 хв. на просп. Науки, 3 в м. Києві за участю автомобілів «Ніссан» н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 та «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 відбулась дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої на місці події працівниками поліції відносно кожного з водіїв були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, останній, керуючи транспортним засобом «Ніссан» н.з. НОМЕР_2, в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, який рухався в попутному напрямку, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 заперечував свою винуватість у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди та пояснив, що 30.10.2018 року приблизно о 09 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Ніссан» н.з. НОМЕР_2, рухався по вул. Саперно-Слобідська у середній смузі руху та в подальшому на перехресті з просп. Науки мав намір повернути праворуч в напрямку Московської площі. Під'їжджаючи до вказаного перехрестя, його підрізав автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, водій якого рухаючись в попутному напрямку у третій (лівій) смузі, без увімкнення покажчика повороту несподівано перестроївся у його смугу та зупинився. Він (ОСОБА_1.) також зупинився і між ними відбулась словесна перепалка, після чого водій автомобіля «Тойота» розпочав рух та правою частиною автомобіля пошкодив ліву передню частину його транспортного засобу.

Вважає, що зіткнення автомобілів відбулось виключно внаслідок одноособових дій водія автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3

Захисник Голуб О.О. підтримала пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підтвердження своїх доводів послалась на висновок експертного автотехнічного дослідження ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» №125-01/19 від 28.01.2019 року, згідно якого в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Ніссан» н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, а в діях іншого учасника ДТП водія автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 10.3, 13.1 ПДР України, яка перебуває у причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної ДТП.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 підтримав свої пояснення, надані працівникам поліції безпосередньо на місці події і зазначив, що 30.10.2018 року приблизно о 09 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, рухався по вул. Саперно-Слобідська у лівій смузі руху, маючи намір на перехресті з просп. Науки продовжити рух в напрямку вул. Голосіївська. Під'їжджаючи до перехрестя, він завчасно увімкнув світловий покажчик повороту, пересвідчився у відсутності автомобілів та повільно змістився у середню смугу та проїхавши декілька метрів зупинився, оскільки на світлофорі встановленому на вказаному перехресті загорілось червоне світло.

При цьому також пояснив, що на вказаному перехресті напрямок руху транспортних засобів з лівої смуги дозволено лише ліворуч, з середньої - ліворуч та праворуч, а з правої лише праворуч. Таким чином, оскільки рух транспортних засобів дозволено у двох напрямках, на перехресті перед світлофором він зупинився у середній смузі руху, максимально наблизившись до її лівої частини, щоб не заважати автомобілям, які рухаються праворуч. Коли він стояв на світлофорі з правої сторони до нього під'їхав автомобіль «Ніссан» н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який почав нецензурно лаятись, стверджуючи, що він начебто його підрізав. Після того як на світлофорі загорілося зелене світло вони майже одночасно рушили з місця, а оскільки ОСОБА_1 під'їхав до нього майже впритул та не вирівняв свій автомобіль вивернувши кермо праворуч, тобто в напрямку свого руху, пошкодив своїм переднім бампером з лівої сторони праві передні двері його (ОСОБА_3.) автомобіля.

Також зазначив, що коли до нього під'їхав автомобіль «Ніссан», його автомобіль повністю перебував у середній смузі руху і у водія ОСОБА_1 було достатньо місця продовжити свій рух праворуч навіть з середньої смуги.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів поданої апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та об'єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою та у своїй сукупності з достатньою повнотою підтверджують вину водія ОСОБА_1 у порушенні ним п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України.

Такими доказами є відомості, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №230713 від 30.10.2018 року, складеному відносно ОСОБА_1, згідно якого, останній керуючи транспортним засобом не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів(а.с. 1); дані схеми місця ДТП, на якій зафіксовано взаємне розташування автомобілів на проїзній частині після зіткнення та зазначено перелік тих пошкоджень, які отримали автомобілі внаслідок ДТП (а.с. 3); пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо обставин виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 4, 5), а також дані про характер та локалізацію отриманих пошкоджень, що відображено на фотографіях наданих ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду справи (а.с. 51-53).

Апеляційні доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_3, та їх посилання на висновок експертного автотехнічного дослідження ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» №125-01/19 від 28.01.2019 року, згідно якого в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, а дії іншого учасника ДТП водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3, 13.1 ПДР України і вказані невідповідності знаходяться у причинному зв'язку з виникненням даної ДТП є безпідставними, оскільки матеріали справи містять беззаперечні докази на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, зокрема пунктів 2.3 «б», 13.1, що перебувають у прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, а вищезазначений висновок експертного дослідження №125-01/19 від 28.01.2019 року, на який посилаються апелянти, як на доказ невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не має наперед встановленої сили і відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, який встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, зі змісту вищезазначеного висновку автотехнічного дослідження вбачається, що дослідження обставин механізму виникнення ДТП та регламентація дій водіїв проведено експертом на підставі додаткових пояснень водія ОСОБА_1, наданих ним разом із заявою про проведення цього дослідження, без врахування позиції ОСОБА_3, який взагалі не повідомлявся про проведення вказаного дослідження.

Отже, дані схеми дорожньо-транспортної пригоди від 30.10.2018 року (а.с.3), яка без зауважень підписана обома учасника ДТП та на якій відображено взаємне розташування транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення, локалізація тих механічних пошкоджень, які отримали автомобілі в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, свідчать, що зіткнення відбулось у другій смузі руху і обидва автомобілі розташовані в межах цієї смуги. При цьому, автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті зіткнення отримав пошкодження правої передньої та задньої дверей, а на автомобілі «Нісан» н.з. НОМЕР_2 пошкодження переднього бампера та крила з лівої сторони, що свідчить про те, що автомобіль «Нісан» лівою передньою частиною контактував з правою частиною автомобіля «Тойота».

Таким чином, розташування зазначених транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень на автомобілях, отриманих внаслідок ДТП, з урахуванням пояснень водіїв щодо напрямку руху керованих ними автомобілів, свідчить про те, що водій автомобіля «Нісан» н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 не дотримався безпечного бокового інтервалу по відношенню до автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху, а тому постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику Голуб О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника Голуб О.О. подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 листопада 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 (триста сорок) гривень - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/1004/2019 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - ОСОБА_5