ЄУН № 336/4475/19
пр. № 3/336/1392/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Аксьоновій О.А., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника адвоката Беклеміщева О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кондраших Невельського району Псковської області, зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 04 липня 2019 року о 08.30 годині ОСОБА_1 , на перехресті вул. Полякова та вул. І. Сікорського у м. Запоріжжя, керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги у русі автомобілю Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталось зіткнення автомобілів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі були пошкоджені.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення заперечував, вказуючи, що дійсно виїжджав з вул. Полякова на вул. І. Сікорського у м. Запоріжжя. Пропустив транспортні засоби, які рухались по вул. І. Сікорського, яка в даному випадку є головною, та здійснив поворот наліво, виїхавши на вул. І. Сікорського, натомість водій автомобілю Nissan Almera в забороненому місці, а саме на перехресті, здійснював обгін вантажного автомобілю, що рухався по вул. І. Сікорського, внаслідок чого і сталось зіткнення.

Захисник адвокат Беклеміщев О.В. просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, вказуючи, що порушень ПДР в його діях не було, оскільки він дав дорогу усім транспортним засобам, що рухались по головній дорозі, та лише після цього виїхав на головну дорогу, закінчивши повністю маневр повороту та розпочавши рух вже по вул. І. Сікорського. Натомість водій автомобілю Nissan Almera здійснював заборонений маневр обгону на перехресті, що і стало причиною ДТП. Захисник звертав увагу на те, що зіткнення сталось на смузі руху ОСОБА_1 та не проїзній частині вул. І. Сікорського, що свідчить про те, що на момент зіткнення ОСОБА_1 завершив маневр повороту, тож порушень п. 16.11 ПДР в його діях немає.

Потерпілий ОСОБА_2 до суду не з?явився, про місце та час розголяду справи сповіщений в установленому порядку.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 він дійсно на перехресті вул. І. Сікорського та вул. Полякова здійснював обгін вантажного автомобілю, коли сталось зіткнення з автомобілем під керування ОСОБА_1 , який виїжджав з вул. Полякова на вул. І. Сікорського.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , наявні в матеріалах справи, узгоджуються з його поясненнями, наданими в судовому засіданні.

Також судом досліджено схему дорожньо-транспортної пригоди.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 16.11 Правил дорожнього руху, який вказано у протоколі про адміністративне правопорушення як такий, якого не дотримався ОСОБА_1 , вказує, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Зі схеми ДТП вбачається, що зіткнення сталось на смузі руху автомобілю ОСОБА_1 на вул. І. Сікорського, при цьому автомобіль ОСОБА_1 вже повністю перебував саме на своїй смузі руху по вул. І. Сікорського.

За таких обставин, суд не вбачає порушень п. 16.11 ПДР в діях ОСОБА_1 , адже на момент зіткнення він маневр повороту ліворуч та виїзду на головну дорогу повністю завершив.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що сукупністю досліджених судом доказів вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтвердилась, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк