КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

захисника ОнопрієнкоЗ.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 12.11.2018 року, о 02 год. 45 хв. ОСОБА_2, рухаючись у м. Києві, по проспекту Броварському, 16-Г, керував автомобілем «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився із застосуванням приладу «Алкотест 6820 AR HK-0532», у присутності двох свідків, результат тестування 1,26 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та прийняти нову, якою закрити провадження стосовно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на невідповідність висновку судді місцевого суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду та порушення суддею місцевого суду норм процесуального права під час проведення судового засідання.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, оскільки містить суттєві порушення стосовно викладу фактичних обставин справи. Зокрема, у протоколі вказано, що огляд проведено за допомогою приладу «Алкотест 6820 AR HK-0539», у той час як огляд проводився приладом «Алкотест 6820 AR HK-0532».

Протокол не містить ознак алкогольного сп'яніння, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі - Інструкції).

Крім того, у протоколі вказано про час його складення о 02 год. 30 хв., тоді як часом вчинення правопорушення зазначено 02 год. 40 хв., тобто після складення протоколу.

Зазначав, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції, оскільки на його вимогу, поліцейський не забезпечив його доставку до медичного закладу охорони здоров'я не пізніше двох годин, та ці обставини підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_4, однак суддя місцевого суду не задовольнив його клопотання та не допитав вказаного свідка у судовому засіданні.

Матеріали справи не містять доказів висловлення працівниками поліції пропозиції пройти огляд у медичному закладі охорони здоров'я.

На переконання апелянта, працівники поліції безпідставно провели його особистий огляд.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОнопрієнкоЗ.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 "а" Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 12.11.2018 року, у відповідності до якого, цього ж дня о 02 год. 45 хв., ОСОБА_2, рухаючись у м. Києві, по проспекту Броварському, 16-Г, керував автомобілем «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився із застосуванням приладу «Алкотест 6820 AR HK-0539», у присутності двох свідків, результат тестування 1,26 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил /а.с. 2/; даними роздруківки результату тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820 AR HK-0539» на стан алкогольного сп'яніння, результат тесту становить 1,26 проміле /а.с. 2/; актом огляду на стан сп'яніння, згідно даних якого, у зв'язку із виявленням у ОСОБА_2 ознак стану алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнин рота, тремтіння кінцівок рук, поведінка, що не відповідає обстановці, працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведено огляд ОСОБА_2 за допомогою приладу "Драгер", результат тестування - 1,26 проміле /а.с. 6/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 12.11.2018 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 12.11.2018 року о 02 год. 41 хв. ОСОБА_2 пройшов перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого свідчив про те, що водій перебуває у стані алкогольного сп'яніння /а.с. 7/; даними дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" у присутності двох свідків /а.с. 8/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Посилання апелянта на те, що у протоколі не вказано ознаки алкогольного сп'яніння, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки положення ст.ст. 256, 266 КУпАП, не передбачають обов'язкове зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення таких відомостей.

Доводи апелянта про те, що у протоколі вказано про проведення його огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Алкотест 6820 AR HK-0539», у той час як огляд проводився приладом «Алкотест 6820 AR HK-0532», спростовуються наявними у справі доказами, зокрема роздруківкою приладу "Драгер", на якому вказано модель приладу «Алкотест 6820 AR HK-0539».

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення порушень працівниками поліції вимог Інструкції під час складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлено, а тому доводи письмових пояснень апелянта у цій частині є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не задовольнив його клопотання про допит свідка ОСОБА_4, не свідчать про незаконність оскаржуваної ухвали, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних, які б вказували на те, що ОСОБА_2 звертався до судді місцевого суду з відповідним клопотанням.

Крім того, апелянтом та його захисником не наведено доказів, що свідку ОСОБА_4 відомі обставин, які підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, враховуючи, що відомості про присутність вказаної особи на місці події відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що інспектори поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я у зв'язку із його незгодою із результатом огляду за допомогою приладу «Драгер», є необґрунтованими, оскільки були предметом перевірки та не знайшли свого підтвердження як у суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді справи.

Даних про те, що ОСОБА_2 наполягав на направленні його для проведенні огляду у медичному закладі охорони здоров'я, матеріали справи також не містять.

З оглянутого в суді апеляційної інстанції запису нагрудної камери інспектора поліції убачається, що огляд на стан сп'яніння проведений з дотриманням вимог закону, суттєвих та об'єктивних зауважень від ОСОБА_2 та жодних зауважень від свідків щодо проходження огляду на стан сп'яніння не надходило. ОСОБА_2 після проходження огляду не висловлював бажання та наміру пройти огляд у медичному закладі охорони здоров'я.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 16 січня 2019 року стосовно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В. Мельник