Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/7270/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Кальміуського відділення поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, працюючого майстром ТОВ «Домпромтранс», який мешкає за адресою: м.Маріуполь, вул.К.Цеткін, буд.22, за ч.1 ст.130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 15.12.2018 року о 09-50 годин біля будинку №4 по вул.Моторній в Кальміуському районі м.Маріуполя, був зупинений працівниками поліції за керування автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), що згідно п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.п.6,7 вище зазначеної Інструкції порядку огляду на стан алкогольного спяніння із застосуванням спеціальних технічних засобів або медичного огляду на стан алкогольного спяніння, від яких він відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, зазначив, що 15.12.2018 року приблизно о 10 годині, автомобілем НОМЕР_2, між вул.Репіна та вул.Моторною в м.Маріуполі перевозив металобрухт на пункт прийому та був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, разом з ним в автомобілі знаходилась пасажирка ОСОБА_3 Пояснив, що дуже розхвилювався, бо в автомобілі знаходився металобрухт, а тому розгубився. Поліцейські продути алкотест не пропонували, відразу ж надали якусь баночку та попросили надати біоматеріал, потім щось заміряли. Оскільки дуже переживав, що заберуть автомобіль, він підписав протокол та вказав, що відмовляється від медичного обстеження. Свідків поліцейські запрошували, але пояснення вже були написані самими працівниками поліції, вони їх тільки підписали. Зазначив, що протокол підписано ним під примусом.

Захисник ОСОБА_2, яка діє на підставі ордеру від 18.01.2019 року, в судовому засіданні підтримала позицію підзахисного.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, прийшов до того, що незважаючи на невизнання правопорушником своєї провини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, зібраними по справі та дослідженими судом в судовому засіданні.

Так, інспектор СРПП №3 КВП ОСОБА_4, допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що 15.12.2018 року знаходився на патрулюванні, приблизно о 09-50 годин біля будинку №4 по вул.Моторній в Кальміуському районі м.Маріуполя, ним був зупинений ОСОБА_1, оскільки керуючи автомобілем якось дивно себе поводив, а саме побачивши автомобіль поліцейських, змінив напрямок руху. В процесі перевірки документів ОСОБА_1 було запропоновано продути алкотест або пройти медичний огляд, оскільки існували наявні підстави вважати, що останній знаходиться у алкогольному спянінні. Проте в присутності двох свідків він відмовився від проходження продуття Драйгера, а також медичного огляду та був відсторонений від керування транспортним засобом та йому було розяснено, що він не може керувати автомобілем, протягом якого часу не зазначали. У якості свідків запрошено водіїв автомобілів, які проїжджали поруч, пояснення написані з їх слів та в їх присутності. Ніяких біологічних аналізів у ОСОБА_1 в його присутності не відбиралось.

Відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

За вимогами п.6 розділу 1 Інструкції передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться зокрема поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно п.7 розділу 1 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З письмових свідчень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які додаються до протоколу вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції від проходження у встановленому законом порядку медобстеження на стан спяніння, про що також є наявними їх підписи у протоколі.

Будь-які підстави, які б свідчили про недостовірність свідчень свідків у суду відсутні

Також відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3, наданих в судовому засіданні, в її присутності поліцейські складали протокол відносно ОСОБА_1 Свідків працівники поліції запросили зі сторони, зупинивши два автомобілі, які проїжджали поруч. Проте, чи писали вони власноруч пояснення, чи тільки підписали, вона не знає. Також не чула, про що ОСОБА_1 питали поліцейські та чи відмовлявся він від медичного обстеження.

Сам ОСОБА_1 на питання суду зазначив, що хвилювався щоб поліцейські не знайшли в його автомобілі металобрухт, у звязку з чим відмовився в присутності свідків їхати на медичне обстеження, що свідчить про його власне волевиявлення.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а заперечення останнім факту керування транспортним засобом та взагалі вини у вчинені правопорушення суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню, передбаченому санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом 09.11.2015 року №1452/735, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.

На постанову протягом десяти днів з моменту її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт