Справа № 307/50/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
13.11.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Гошовського Г.М. за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Рішка П.М. розглянув справу № 33/4806/239/2019 щодо ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, в якій потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на постанову судді Тячівського районного суду від 28.02.2018.
Цією постановою провадження щодо ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП: за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 024230 (а.с.1) зазначено, що ОСОБА_1 03.12.2017 о 08:45 на автодорозі «Долина Хуст», керуючи автомобілем «Мерседес Бенц Спрінтер» НОМЕР_1 , у порушення пунктів 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стану дорожнього покриття, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Шевролет Авео», НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва автомобілі отримали пошкодження. Таке діяння кваліфіковано в протоколі як правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Як убачається з оскарженої постанови від 28.02.2018 (а.с. 36), суддя не взяв до уваги показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , оскільки перші є близькими друзями ОСОБА_1 , другі потерпілими, а тому вважав, що всі вони зацікавлені в результатах розгляду справи. Інші ж її матеріали, в тому числі схема дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), не містять належних і допустимих доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, таким доказом не є.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28.12.2018 строк на апеляційне оскарження постанови судді Тячівського районного суду від 28.02.2018 потерпілому ОСОБА_3 , за його клопотанням, поновлено.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього відповідне стягнення. Вказує, що постановою Тернопільського міськрайонного суду від 28.02.2018 з приводу цієї ж події, провадження у справі щодо нього закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що зіткнення сталось з вини водія ОСОБА_1 , який, нібито, на одну вісь свого автомобіля встановив шини з різним протектором, одна з яких, окрім цього, була зношена.
Потерпілий ОСОБА_3 був завчасно, установленим порядком повідомлений про час і місце апеляційного розгляду справи, однак у судове засідання не прибув, про причину неприбуття суд не повідомив, клопотання про перенесення апеляційного розгляду справи не подав.
Апеляційний суд заслухав пояснення ОСОБА_1 , захисника адвоката Рішка П.М., дослідив наявні в справі докази, перевірив доводи апеляційної скарги і вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п. 12.1. Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно з п.13.3 Правил під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 024230 від 03.12.2017 зазначено, що цієї доби о 08:45 ОСОБА_1 , «на автодорозі «Долина-Хуст» 24+000 км», керуючи автомобілем «Мерседес Бенц Спрінтер» НОМЕР_1 , у порушення пунктів 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стану дорожнього покриття, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Шевролет Авео» НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
З пояснень водія ОСОБА_1 , наданих безпосередньо після ДТП, в судових засіданнях у суді першої та апеляційної інстанцій вбачається, що він їхав на належному йому транспортному засобі «Мерседес Бенц Спрінтер» по автодорозі «Долина-Хуст» в напрямку м. Долина. Автомобіль марки «Шевролет Авео», який їхав йому назустріч, стало заносити на його смугу руху. Побачивши це, він з`їхав на праве узбіччя і зупинився, після чого сталось зіткнення автомобіля марки «Шевролет Авео» з задньою частиною лівого боку його автомобіля.
Такі пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з даними доданої до протоколу схеми наслідків ДТП (а.с.2), з чіткими слідами від коліс автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер» та чіткими слідами зіткнення на ньому, відображеними на звороті схеми наслідків ДТП (а.с.2), на фотознімках та у звіті № 186/12 від 09.12.2017 про визначення матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля (а.с. 15-19). Ці докази поза всяким сумнівом вказують на те, що автомобіль «Мерседес Бенц Спрінтер» на зустрічну смугу руху не виїжджав і що його туди не заносило.
Натомість пояснення потерпілого ОСОБА_3 водія автомобіля «Шевролет Авео» про те, ніби він їхав у напрямку м. Хуст своєю смугою на безпечній швидкості, а автомобіль «Мерседес Бенц Спрінтер» «входив у поворот на швидкості» і коли транспортні засоби зблизились останнього «викинуло на зустрічну смугу», внаслідок чого, незважаючи на застосоване ним екстрене гальмування, сталось зіткнення (а.с.4), не тільки суперечать цим доказам, але і є неспроможними технічно.
Як видно на фотознімках (а.с.17), ділянка дороги, де сталось зіткнення, дійсно має заокруглення. Воно знаходиться попереду і має напрямок ліворуч для автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер» (і, відповідно, позаду праворуч для автомобіля «Шевролет Авео»). Є очевидним, що на момент зіткнення автомобіль «Шевролет Авео» вже його подолав, у той час як автомобіль «Мерседес Бенц Спрінтер» ще цього заокруглення не досяг, а отже не мав потреби «входити у поворот». Є так само очевидним, що подолання цього заокруглення, зі зрозумілої причини (явище інерції), таїло у собі загрозу зміщення (заносу) ліворуч для автомобіля «Шевролет Авео» (тобто на смугу руху автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер»), але праворуч для автомобіля «Мерседес Бенц Спрінтер» (тобто у напрямку протилежному смузі руху автомобіля «Шевролет Авео»).
Довід апеляційної скарги про те, ніби зіткнення сталось через різний малюнок протекторів та зношеність шин на автомобілі «Мерседес Бенц Спрінтер» є також неспроможним. Окрім суджень наведених вище він спростований відомостями, викладеними у рішенні Тячівського районного суду від 02.04.2018 (набрало законної сили 11.05.2018), яким визнано протиправною та скасовано постанову начальника СРПП № 2 Долинського відділення поліції Калуського ВП ГУНП у Івано-Франківській області Васютина М.В. від 03.12.2017 серії БР № 586137 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за керування транспортним засобом у якого залишкова висота малюнка протектора заднього лівого колеса менша 1,6 мм, а також на одну вісь встановлені шини з різним малюнком протектора.
Що стосується доводу апеляційної скарги про те, що постановою Тернопільського міськрайонного суду від 28.02.2018, ухваленою з приводу цієї ж події, провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, то ця постанова змінена: постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 15.05.2018 з її мотивувальної частини виключено, як незаконну, вказівку на те, ніби водій транспортного засобу «Мерседес Бенц Спрінтер» НОМЕР_3 ВН ОСОБА_1 допустив порушення Правил дорожнього руху. Доказом вини ОСОБА_1 постанова Тернопільського міськрайонного суду від 28.02.2018 щодо ОСОБА_3 у всякому разі вважатись не може.
Отже, жодного доказу перевищення ОСОБА_1 безпечної швидкості, ігнорування ним дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозився, стану транспортного засобу, втрати ним контролю руху транспортного засобу, небезпечного керування ним,недотримання безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді, створення ним будь-якої небезпеки для дорожнього руху, тобто порушення ним пунктів 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху, у справі немає.
За таких обставин пояснення ОСОБА_1 не може бути відкинуте, а його врахування виключає встановлення в його діях факту адміністративного правопорушення, про яке йдеться в протоколі серії БД № 024230 від 03.12.2017 (а.с.1).
Доводи викладені в апеляційній скарзі з указаними доказами не узгоджуються і не викликають сумніву в законності та обґрунтованості оскарженої постанови судді.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Постанову судді Тячівського районного суду від 28.02.2018, якою закрито провадження в справі щодо ОСОБА_1 про правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Гошовський