Дата документу Справа № 937/8650/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
Провадження №33/807/636/19 Головуючий в 1 інст. Фомін В.А.
Єдиний унікальний № 937/8650/19 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.164 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ігнатова Є.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із накладенням адміністративного стягнення у вигляді у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень без конфіскації. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою суду, 11 жовтня 2019 року о 11 годині 35 хвилин по вул. Ломоносова, буд. 335 у м. Мелітополі Запорізької області, при перевірці водія транспортного засобу Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_2 , відповідно до посвідчення водія НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів, тобто здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності відповідно п.24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову суду скасувати, та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного порав порушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Так, апелянт зазначає, що відсутні докази систематичності перевезень, відсутній акт вилучення грошових коштів, отриманих нібито за перевезення пасажирів.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП, передбачено, орган (суд) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та ін.

Перевіркою матеріалів адміністративної справи встановлено, що суд першої інстанції вказаних норм закону не дотримався, що призвело до постановлення незаконного рішення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ІІ № 0001795 від 11 жовтня 2019 року встановлено, що 11 жовтня 2019 року о 11 годині 35 хвилин по вул. Ломоносова, буд. 335 у м. Мелітополі Запорізької області, при перевірці водія транспортного засобу Daewoo Lanos, д/н НОМЕР_2 , відповідно до посвідчення водія НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , надавав послуги з перевезення пасажирів, тобто здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності відповідно п.24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

На підтвердження факту, викладеного в протоколі, додано лише фотознімок автомобіля д/н НОМЕР_2 та письмові пояснення пасажира ОСОБА_2 . Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Разом з тим, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 ні у постанові суду першої інстанції не вказано чи отримувалися кошти за здійснення господарської діяльності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, необґрунтованим і фактичним обставинам справи не відповідає.

За диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, тому необхідним є встановлення та зазначення в протоколі, норми яких саме законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Так, відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до ст.3 ГКУ, господарська діяльність - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Суб`єктами господарювання визнаються зареєстровані в установленому законодавством порядку юридичні особи незалежно від їх організаційно-правових форм та форм власності (крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування), а також фізичні особи підприємці, які провадять господарську діяльність.

Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб`єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування визначаються Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про підприємство» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 заперечив факт зайняття господарською діяльністю та пояснив, що він лише одного разу підміняв свого знайомого водія. Зазначив, що він працює неофіційно торговим агентом.

Можливість перевірити вказані дані щодо належності транспортного засобу у суду апеляційної інстанції відсутня, оскільки під час складання протоколу та постановлення судом рішення, вказана інформація не перевірялась та жодними доказами не підтверджена.

Таким чином, в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій зазначених у диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП.

Отримання ліцензії найманим працівником, який не здійснює самостійну господарську діяльність, діючим законодавством не передбачено.

Оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, він не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП не можна вважати законним та обґрунтованим, тому постанова Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2019 року підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас