Спарва№ 308/1234/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

25.01.2019 року, о 20.40 год., в м. Ужгород, вул. Гагаріна, 10/А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Felicia», номерний знак NAJ0092, з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан спяніння в установленому порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав, що 25.01.2019 року він випив 50 грам горілки з перцем, оскільки мав простуду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи вважаю, що у його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження в установленому порядку освідчення на стан алкогольного спяніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 228217 від 25.01.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 25.01.2019 року, які зазначені у протоколі та у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження в установленому порядку освідчення на стан алкогольного спяніння, переглянутими відеозаписами з боді-камер поліцейського на DVD-R диску, що долучений до протоколу, якими підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння, в тому числі в наркологічному диспансері.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку освідчення на стан алкогольного спяніння у зазначені у протоколі час та місці, і, відповідно порушення ним вимог, передбачених п. 2.5 Правил дорожнього руху, та вчинення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Відтак, приходжу до висновку, що вищенаведені докази є достатніми на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, при прийнятті рішення суддею враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами.

ОСОБА_4 у судовому засіданні надано протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння № 76 від 25.01.2019 року, складений лікарем Закарпатського обласного наркологічного диспансеру, з якого вбачається, що за результатами дослідження (повітря досліджувалося на приладі Drager 6510) 25.01.2019 року о 22.40 год. в ОСОБА_1 ознак спяніння не виявлено.

Вказаний протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану спяніння № 76 від 25.01.2019 року вважаю неспроможним та таким, що не спростовує обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час складення протоколу про адміністративне правопорушення він, перебуваючи в наркодиспансері, відмовився від проходження огляду на стан спяніння у присутності свідків та лікаря, що підтверджується переглянутими відеозаписами з боді-камер поліцейського на DVD-R диску, що долучений до протоколу.

Разом з тим, вказаний протокол медичного освідчення не є допустимим доказом у даній справі, так як складаний у порушення приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735. Зокрема, пунктом 7 розділу І Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_5