ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/122/19 Доповідач: Пузанова Л.В.
Категорія:ч. 1ст.164 КУпАП
Постанова

і м е н е м У к р а ї н и

22 березня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Пузанової Л.В., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 - адвоката Матвієнко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 25 січня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП відносно ОСОБА_2,

встановив:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 25 січня 2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 грн без конфіскації транспортного засобу. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_2, 02.11.2018 року, близько 11 години 45 хвилин в м. Херсоні по пр.Ушакова біля буд.№13, на транспортному засобі Daewoo Т13110, д.н.НОМЕР_1 проводив господарську діяльність в сфері перевезення пасажирів, а саме: надання послуг таксі без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП України.

29 січня 2019 року ОСОБА_2 подав на ухвалену судом постанову апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, зокрема щодо провадження ним господарської діяльності, а саме: надання послуги з перевезення пасажирів без відповідної ліцензії та реєстрації як суб'єкта господарювання.

Органом, уповноваженим на складення протоколу не було встановлено наявність та кількість пасажирів у належному йому транспортному засобі, а також факт отримання ним від здійснення зазначеного виду діяльності доходу.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 - адвоката Матвієнко Н.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість винесеної постанови в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена постанова-скасуванню з таких підстав.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною першою статті 164 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без додержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, а об'єктивною стороною зазначеного правопорушення, зокрема, є саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання відповідної ліцензії.

Відповідно до підпункту 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 7, частини 9 статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Крім того, частиною 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП суд мав отримати докази того, що він здійснював господарську діяльність з надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб'єкта господарювання та без відповідної ліцензії, а також отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід.

ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення (про що свідчать власноручно написані ним пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення), з протоколом не погодився та пояснив, що «в таксі не працював та діяльність із перевезення пасажирів не здійснював».

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час, протоколом № 377/КПР про адміністративне правопорушення, складеним 02 листопада 2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних самозайнятих осіб Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі Іщенко Оленою Миколаївною, який відповідно до положень статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне порушення, не зазначено обставин, за яких 02 листопада 2018 року ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП, а саме: відсутня вказівка на конкретних осіб, яким він надавав послуги з перевезення та на отримання ним від них доходу за надану послугу.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, належних доказів у підтвердження викладених у ньому обставин щодо здійснення ОСОБА_2 перевезення пасажирів (надання послуг таксі) за відповідною адресою не зібрала, до протоколу матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, в тому числі пояснення зазначеного у ньому свідка ОСОБА_5 не долучила.

Надані свідком ОСОБА_5 в суді першої інстанції пояснення про те, що 02.11.2018 року транспортний засіб Daewoo державний номер НОМЕР_1, із шашкою від таксі та пасажиром було зупинено працівниками поліції, водій зазначеного транспортного засобу ОСОБА_2 не мав ліцензії на перевезення пасажирів, та не був зареєстрований як суб'єкт господарювання, є єдиним доказом, який підтверджує факт вчинення правопорушення у даній справі, однак, на думку апеляційного суду, не може бути врахований як належний доказ, оскільки зазначена особа є службовою особою (старшим державним ревізором-інспектором) органу, уповноваженою особою якого складено протокол відносно ОСОБА_2, та в цей день була наділена повноваженнями встановлювати факти правопорушень і збирати докази в справах про адміністративне правопорушення.

Натомість інших доказів, які б підтверджували як викладені у протоколі, так і в поясненнях свідка обставини, матеріали справи не містять, а особа пасажира, на перевезення якого вказують особи, уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, ними не встановлена, його прізвище, ім'я та по батькові, а також місце проживання, як це передбачено пунктом 6 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 року №566, до протоколу не внесено.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено акт обстеження, складений та підписаний особами, уповноваженими на складання протоколу, який містить лише висновки цих осіб щодо здійснення ОСОБА_2 перевезення пасажирів (надання послуг таксі) на відповідному транспортному засобі, однак не зазначено про те, що цей транспортний засіб обладнаний шашкою, яка за загальним правилом позначає автомобіль- таксі.

Долучені до справи світлини, на яких зображено автомобіль із шашкою таксі, не мають статусу доказу, оскільки не містять вказівки щодо показань технічних приладів чи технічних або інших засобів, за допомогою яких отримані. Транспортний засіб на вказаних світлинах зафіксований без номерних знаків та не має індивідуальних ознак, які б свідчили про його належність ОСОБА_2 і використання ним для перевезення пасажирів як на таксі.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження викладених у протоколі обставин щодо здійснення ОСОБА_2 господарської діяльності із перевезення пасажирів таксі без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження цього виду господарської діяльності.

З огляду на наведене, відсутні підстави стверджувати, що зібрані уповноваженою особою на складення протоколу докази підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП (відсутності події і складу адміністративного правопорушення).

Керуючись статтями 247, 254, 268 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 25 січня 2019 року скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі пункту першого частини 1 статті 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.В. Пузанова