П О С Т А Н О В А

іменем України

"11" грудня 2019 р. Справа153/1704/19

Провадження3/153/729/19-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Гаврилюк Т.В. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого директором РСК, громадянина України, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №000344 від 05.11.2019, ОСОБА_2 05 листопада 2019 року о 19 годині 44 хвилині по вулиці Свободи в місті Ямполі Вінницької області керував автомобілем Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Представник ОСОБА_3 адвокат Вітвіцький О.Ю. надав суду письмову заяву за вхід.№8857 від 11.12.2019, в якій просив справу розглянути у його відсутність та у відсутність ОСОБА_2

Також представник ОСОБА_2 адвокат Вітвіцький О.Ю. надав суду письмові пояснення з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КУпАП вх.№8858 від 11.12.2019, в яких зазначив, що ОСОБА_3 своєї вини не визнає. 05.11.2019 року біля 19 години 40 хвилин ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції по вулиці Свободи в місті Ямпіль. Під час спілкування поліцейські повідомили ОСОБА_3 , що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували останньому проїхати із ними службовим автомобілем до відділку поліції, на що спершу ОСОБА_3 не погоджувався, пізніше все ж таки погодився і прибув разом з поліцейськими до відділку поліції. Вже безпосередньо у відділку поліції працівники поліції почали складати відносно ОСОБА_2 адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Однак в протоколі не зазначено, що ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як того вимагає «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», а після його відмови запропоновано проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я. Крім цього, із протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №000344 від 05.11.2019, вбачається, що він оформлений поліцейським на громадянина за прізвищем « ОСОБА_4 », яким не є ОСОБА_5 за паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого 11.12.1996 Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області. Тобто протокол складений на іншу фізичну особу. До протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №000344 від 05.11.2019 додані інші письмові докази на ОСОБА_6 , а саме: направлення №123 на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05.11.2019, відеозапис з нагрудної камери інспектора СРПП № 1 Турчак В.В. від 09.11.2019 року до протоколу ОБ 000344 від 05.11.2019, які не можуть братись судом до уваги, оскільки оформлені на іншу фізичну особу, якою ОСОБА_3 не являється.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №000344 від 05.11.2019 акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів також не може братись судом до уваги як доказ з причин складення його з порушенням вимог п.10. Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається поліцейським лише у випадку установлення стану сп`яніння водія та фіксації результатів огляду в цьому акті. Крім цього, до протоколу додано CD диск із двома уривками відеозапису з нагрудної камери відносно ОСОБА_2 до протоколу ОБ 000344 від 05.11.2019, який не може слугувати належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки запис на диску підтверджує той факт, що на місці зупинки (по вулиці Свободи в місті Ямпіль) поліцейський не пропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння та не пропонував його пройти в медичному закладі. Будь-які інші докази, які б підтверджували ту обставину, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження встановленого законом огляду на стан алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні. Вину ОСОБА_3 не визнає, просить суд провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши надані матеріали справи, а саме: дані, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, серія ОБ №000344 від 05.11.2019 (а.с.2); рапорт помічника чергового СРПП №1 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області Продана О.І. від 05.11.2019; рапорт інспектора СРПП №2 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Труби; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.11.2019 (а.с.5); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6), з яких вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду в Ямпільській ЦРЛ на стан алкогольного сп`яніння; письмові пояснення ОСОБА_7 від 05 листопада 2019 року (а.с.7) та письмові пояснення ОСОБА_8 (а.с.8), відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с.10), копію паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого 11.12.1996 на ім`я ОСОБА_3 , враховуючи письмові пояснення представника ОСОБА_3 адвоката Вітвіцького О.Ю., які надані останнім до суду, приходжу до наступних висновків:

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливість, необхідні для підготовки свого захисту, захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінов проти України» рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст.6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст.52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про керування саме ОСОБА_3 транспортним засобом автомобілем, з ознаками алкогольного сп`яніння та відмова його від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, адже запис на диску підтверджує той факт, що на місці зупинки (по вулиці Свободи в місті Ямпіль) поліцейський не пропонував водію пройти огляд на стан сп`яніння та не пропонував його пройти в медичному закладі, суд вважає, що з даного доказу неможливо встановити, чи керував ОСОБА_3 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння і чи відмовлявся від огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння. Тобто, відеозапис має бути повним, а не його окремі частини, з яких нічого неможливо зрозуміти і побачити, а відеозапис, наданий поліцейським не фіксує саме правопорушення, а також законність дотримання поліцейським процедури розгляду справи від початку до її завершення.

Суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ №000344 від 05.11.2019, оформлений поліцейським на громадянина за прізвищем « ОСОБА_4 », яким не є ОСОБА_5 за паспортом громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого 11.12.1996 Ямпільським РВ УМВС України у Вінницькій області. Тобто, протокол складений на іншу фізичну особу. До протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №000344 від 05.11.2019 додані інші письмові докази на ОСОБА_6 , а саме, направлення №123 на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 05.11.2019, відеозапис з нагрудної камери інспектора СРПП № 1 Турчак В.В. від 09.11.2019 року до протоколу ОБ 000344 від 05.11.2019, які не можуть братись судом до уваги, оскільки оформлені на іншу фізичну особу, якою ОСОБА_3 не являється.

Доданий до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №000344 від 05.11.2019 акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів також не може братись судом до уваги як доказ з причин складення його з порушенням вимог п.10. Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв ТЗ ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається поліцейським лише у випадку установлення стану сп`яніння водія та фіксації результатів огляду в цьому акті. Будь-які інші докази, які б підтверджували ту обставину, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження встановленого законом огляду на стан алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 №3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», тому вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення, серія ОБ №000344 від 05.11.2019 є недопустимим доказом.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак вони не можуть братись судом до уваги, оскільки суд досліджує докази безпосередньо в судовому засіданні та попереджає свідків про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Вказані пояснення не є належним доказом правомірності притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, так як зазначалося вище до протоколу не додано належний відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який є важливим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього, у матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_3 вручалася копія протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП, що є порушенням його права на захист та процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.8. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України та п.2.8 Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 №3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» протокол складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вимог п.8 цієї Інструкції та п.2.8 Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 №3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» - другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським ОСОБА_3 не вручався, як цього вимагає вказана Інструкція. В матеріалах справи відсутня розписка про вручення протоколу чи відмову від його отримання.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог закону, не може вважатись належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення та братись судом до уваги.

Судом встановлено, що працівник поліції наведених вимог закону не дотримався.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд дійшов висновку, що порушення з боку ОСОБА_3 пункту 2.5 Правил дорожнього руху не відбулось.

До справи не додано будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 , тобто не зафіксовано вчинення правопорушення належними доказами. Будь-які докази про наявність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відсутні. Викладені обставини виключають наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Тому, із врахуванням вище викладеного, приходжу до висновку, що працівником поліції не дотримано вимог п.6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, а також вимог п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015. І, відповідно, зібрані докази (серія ОБ №000344 від 05.11.2019 (а.с.2); рапорт помічника чергового СРПП №1 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області Продана О.І. від 05.11.2019; рапорт інспектора СРПП №2 Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Труби; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.11.2019 (а.с.5); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6); письмові пояснення ОСОБА_7 від 05 листопада 2019 року (а.с.7) та письмові пояснення ОСОБА_8 (а.с.8), відеозапис з нагрудної камери поліцейського (а.с.10)), не можуть вважатися допустимими доказами, оскільки зібрані із порушенням вимог чинного законодавства, а саме Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 №3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення», Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, а також ст.266 КУпАП.

Відповідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Тому, враховуючи вищевикладене приходжу до висновку, що провадження у справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 8, 221, 245, 251, 266, 283, 284, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.62, 68 Конституції України, ст.ст.13, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Суддя Ямпільського районного суду

Вінницької області Т. В. Гаврилюк