Справа № 761/9139/19 Суддя в І-й інстанції Осаулов А.А.
Провадження № 33/824/2139/2019 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю: особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_2 та його представника - адвоката Мельника О.В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Мельника О.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрите у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10 годині 25 хвилин в м. Києві по вул. Володимирській, 15, керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN T4» номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, недотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI SONATA» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, що призвело до отримання автомобілями механічних пошкоджень. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Мельник О.В. указав, що дана постанова є необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги указав, що водій автомобіля «HYUNDAI SONATA» ОСОБА_2 відповідно до п. 18.1 ПДР України зупинився перед пішохідним переходом, щоб здійснити маневр паркування у дозволеному місці, однак в цей час водій «VOLKSWAGEN T4» ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості руху, недотримався безпечної дистанції, завчасно побачивши перешкоду, не вжив заходів щодо зменшення швидкості транспортного засобу та скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_2 Окрім того указав, що автомобіль ОСОБА_2 не від`їхав і кількох метрів від пішохідного переходу (не почав рух), в той час коли ОСОБА_1 не врахувавши мокрої та слизької дороги, рухаючись із небезпечною швидкістю, не вжив визначених ПДР України дій та продовжував рух і намагаючись об`їхати автомобіль ОСОБА_2 зліва у місці з двома смугами руху, розділених прямою суцільною лінією розмітки 1.1 та здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 Указав, що в діях водія ОСОБА_1 є очевидні порушення ПДР України, які перебувають у прямому причинно - наслідковому зв`язку з пошкодженням транспортного засобу ОСОБА_2 , а отже в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також указав, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю ОСОБА_2 була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 33720 грн.

Просив скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та зобов`язати ПАТ «Просто-страхування» здійснити страхову виплату ОСОБА_2 у розмірі 33 720 гривень.

Вислухавши пояснення:

ОСОБА_2 та його представника - адвоката Мельника О.В., які доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити;

особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а постанову без змін;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Рішення про закриття провадження у справі суддя місцевого суду мотивував відсутністю доказів, які би підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Суд вважає, що цей висновок судді ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону.

Так, у вину ОСОБА_1 було постановлене порушення вимог п.12.1 та 13.1 ПДР України, які регламентують дотримання безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Між тим, матеріали справи не містять доказів, які б безспірно підтверджували факт порушення ОСОБА_1 зазначених вище вимог ПДР України. Наданий ОСОБА_1 відеозапис ДТП, зроблений за допомогою відеореєстратора, встановленого на автомобілі «VOLKSWAGEN T4» номерний знак НОМЕР_1 ставить під сумнів факт порушення ОСОБА_1 вимог п.п.12.1 та 13.1 ПДР України та спростовує факт наявності прямого причинного зв`язку між його діями та наслідками у виді зіткнення і пошкодження транспортних засобів.

Пояснення водія ОСОБА_2 , щодо обставин ДТП, які він давав у ході з`ясування обставин ДТП поліцейськими, суд не визнає доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що стало наслідком порушення ним п.п.12.1 і 13.1 ПДР України. Так, даючи ці пояснення, водій ОСОБА_2 жодним чином не указав про рух чи намагання руху заднім ходом, хоча дана обставина вбачається із зазначеного вище відеозапису. В подальшому, після надання суду цього відеозапису водій ОСОБА_2 підтверджував факт намагання руху заднім ходом. Цю зміну пояснень водія ОСОБА_2 суд розцінює як його намагання узгодити свої дії із фактичними обставинами справи, які встановлені за допомогою зазначеного вище відеозапису.

Доводи апеляційної скарги про наявність прямого причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 і наслідками у вигляді зіткнення та пошкодження транспортних засобів не ґрунтуються на матеріалах справи. При цьому суд звертає увагу на те, що суддею місцевого суду справа розглядалась у межах протоколу про адміністративне правопорушення де указано про порушення вимог п.п. 12.1 та 13.1 ПДР України. Між тим доказів, які стверджували про порушення ОСОБА_1 цих положень ПДР України матеріали справи не містять. Інші можливі порушення вимог ПДР України судом не розглядаються, як такі, які не ставились ОСОБА_1 у вину.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих сумнівів у наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог п.п. 12.1 та 13.1 ПДР України та його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що у відповідності до положень ст. 62 Конституції України тлумачиться на користь ОСОБА_1

У зв`язку із цим, висновки судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ґрунтуються на вимогах закону, відповідають матеріалам справи і є належним чином мотивованими. Постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2019 щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Мельника О.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2019 щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька