Справа № 136/451/19
провадження №3/136/190/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВАП УПП у Вінницькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 14.10.1993, року народження, РНОКПП - НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше притягуваного до адміністративної відповідальності 05.06.2018 за ч.2 ст.122 КУпАП накладено штраф; 26.09.2018 за ч.1 ст.122 КУпАП накладено штраф,

за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Із протоколу слідує, що 24.02.2019 о 22:05 в м. Вінниця по вул.. Пирогова, буд.115, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Dodge durango» державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану спяніння в установленому законом порядку відмовився в лікаря нарколога КП ВОНД «Соцотерпія», чим порушив п.2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, отож суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності особи, яка притягується до відповідальності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення суд встановив, що ОСОБА_1 обвинувачується у відмові, як особа яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

На підтвердження вказаних обставин особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення було додано до протоколу Висновок щодо результатів медичного огляду за №501 від 24.02.2019, відповідно до якого лікарем ОСОБА_2 констатовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду та за допомогою Алкотеста 6820.

Згідно рапорту інспектора роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП від 24.02.2019 на імя начальника УПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_3, встановлено, що 24.02.2019 під час патрулювання було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1, при спілкуванні з яким було виявлено ознаки алкогольного спяніння. Водієві було запропоновано пройти огляд в лікувальному закладі, на що він погодився, однак в медичному закладі відмовився.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння (далі - Інструкція), яка 09.11.2015 року затверджена Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 р. N 1103.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1 Розділ ІІ Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я) (п.7 Розділ І Інструкції).

Відповідно до п.8, 13 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Наведене свідчить, що законодавцем чітко визначена процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння та оформлення результатів такого огляду, тому однією та єдиною підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння у медичному закладі є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або його незгода з результатами на місці зупинки транспортного засобу.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейським ОСОБА_1 працівником поліції не пропонувався, в підтвердження чому є рапорт, отож його було доставлено до медичного закладу.

Інших доказів (відеозапису з нагрудної камери, письмових пояснень свідків на місці зупинки транспортного засобу, тощо) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

У той же час висновок лікаря у якому зафіксовано факт відмови особи від проведення медичного огляду у медичному закладі є неналежним доказом, оскільки факт відмови особи від проходження огляду в медичному закладі засвідчується показами двох свідків, у яких мають бути зафіксовані дії водія щодо ухилення від огляду, а висновок має містити результати проведеного медичного огляду.

Судом встановлено, що свідків працівниками поліції при проведенні огляду ОСОБА_1 у медичному закладі не було запрошено взагалі.

Наведене свідчить, що працівниками поліції огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 проведено з порушенням встановленого порядку, отож він, в силу ст.266 КУпАП, він є недійсним.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення, є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 130, 247, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Д.Т. Кривенко