ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1222/19 Справа № 212/5690/19 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Вірка В.В. на постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено стягнення у виді штрафу 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

за участю:

захисника Вірка В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року ОСОБА_1 01 липня 2019 року приблизно о 05 годині 30 хвилин по вул.Бучми в Покровському районі м.Кривого Рогу керував транспортним засобом «ВАЗ 21074», д.р.н. НОМЕР_1 , за ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), на вимогу поліцейського в присутності двох свідків відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження зазначає, що справу було розглянуто за його відсутності та копію оскаржуваної постанови він отримав лише 19 вересня 2019 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що копію протоколу ОСОБА_1 не надавали і він його не підписував. Вказує, що зазначені у протоколі свідки не були очевидцями подій, не допитувались у суді першої інстанції та їх письмові пояснення тотожні за змістом, в них не зазначено дату складання, відеозапис з бодікамер поліцейських судом не переглядався. Зазначає, що поліцейськими було проведено огляд на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушеннями. Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння. Звертає увагу, що працівники поліції протягом двох годин возили ОСОБА_1 , незаконно затримуючи у своєму службовому автомобілі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника Вірка В.В., вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 17 вересня 2019 року. З матеріалів вбачається, що захисник Вірко В.В. не був присутній у судовому засіданні під час оголошення оскаржуваної постанови, копію оскаржуваної постанови отримав 19 вересня 2019 року, апеляційна скарга подана ним до відділення Укрпошти 28 вересня 2019 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що копію оскаржуваної постанови захисник Вірко В.В. отримав 19 вересня 2019 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків, відповідно до яких ОСОБА_1 було ознайомлено з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КупАП та в їх присутності саме водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі охорони здоров`я.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що дані, зазначені у поясненнях понятих, складені у відповідній формі, та з їх змісту чітко і зрозуміло вбачаються всі фактичні обставини події, які узгоджуються з відомостями у протоколі, наявним в матеріалах провадження. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та викладених обставин в письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається, а тому доводи захисника в цій частині є безпідставними.

Що стосується доводів захисника про те, що працівниками поліції зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначено ознаки як стану алкогольного сп`яніння, так і стану наркотичного сп`яніння, мають місце, проте не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Посилання захисника на те, що судом не було допитано свідків, апеляційний суд вважає не обгрунтованими, оскільки дослідженням матеріалів справи встановлено, що дані, зазначені у поясненнях понятих, складені у відповідній формі, та з їх змісту чітко і зрозуміло вбачаються всі фактичні обставини події, які узгоджуються з відомостями у протоколі та відеозаписом, наявним в матеріалах провадження, та підстав для допиту свідків у судовому засіданні не вбачається.

Доводи захисника стосовно того, що поліцейськими було проведено огляд на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення з порушеннями є безпідставними та спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з боді камери поліцейського, з якого вбачається, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги захисника є неприйнятними.

Що стосується доводів захисника стосовно того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, то вони спростовуються відеозаписом з боді камери поліцейського, з якого вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

В матеріалах справи відсутні та захисником під час апеляційного перегляду не надано будь-яких доказів на підтвердження факту того, що працівники поліції протягом двох годин возили ОСОБА_1 , незаконно затримуючи у своєму службовому автомобілі, а тому вказані доводи не заслуговують на увагу.

Доводи захисника про те, що відеозапис з бодікамер поліцейських судом не переглядався, так як в матеріалах справи відсутні звуко та відеозапис судових засідань, є необґрунтованими, оскільки чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язкової фіксації судового засідання технічними засобами. Також необхідно зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які клопотання ОСОБА_1 чи його захисника про фіксування судових засідань технічними засобами.

Інші доводи захисника оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Вірко В.В. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Вірка В.В. - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот