Справа № 199/502/18
ПОСТАНОВА

іменем України

20.03.2019 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративні правопорушення відносно: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участю: ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 198288 від 16.01.2018, складеного відносно ОСОБА_2, слідує, що 16.01.2018 о 08:30 годині у місті Дніпрі по вул. Любарського біля електроопори № 372 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ, при зміні напрямку руху не впевнилась в безпечності, скоїла зіткнення з автомобілем «DАF», н.з.АЕ1805НХ, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушила вимоги п.п. 1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнала, вважала винуватцем дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_4

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Зі змісту ст. 251 КУпАП слідує, що фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються, окрім іншого, висновком експерта.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав ОСОБА_2 винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, підтримавши свої письмові пояснення, надані працівникам поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_2 без увімкнення сигналу повороту різко змінила напрямок руху та перестроїлася перед автомобілем «DAF», внаслідок чого лівою частиною свого автомобіля вдарилася о підніжку та бампер вантажного автомобіля, після чого її автомобіль розвернуло та викинуло на трамвайну колію.

Під час судового розгляду по справі призначалася комплексна судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза, проведення якої доручалося Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до висновку експерта № 1898/1899-18 від 11.06.2018 встановлено, що в умовах варіанту, який витікає з пояснень водія автомобіля «DАF», н.з.АЕ1805НХ, під керуванням водія ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_5, водій автомобіля «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ ОСОБА_2, перед зміною напрямку руху з правої на ліву смугу повинна була переконатися у безпеці і надати дорогу автомобілю DАF», н.з.АЕ1805НХ, під керуванням водія ОСОБА_4, який здійснював рух на лівій смузі, що передбачено вимогами п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України. В умовах даного варіанту водій автомобіля «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ ОСОБА_2 мала технічну можливість уникнути настання даної дорожньо-транспортної пригоди. Вирішити питання про наявність (відсутність) у водія автомобіля «DАF», н.з.АЕ1805НХ, під керуванням водія ОСОБА_4 технічної можливості уникнути настання даної дорожньо-транспортної пригоди експерту не надалось можливим через відсутність вихідних даних. В умовах даного варіанту дії водія автомобіля «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ ОСОБА_2, яка при зміні напрямку руху з правої на ліву смугу не впевнилась в безпеці і не надала дорогу автомобілю «DАF», який здійснював рух по лівій смузі, не відповідали вимогам п.п. 10.1 і 10.3 Правил дорожнього руху України і перебували у причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Призвести оцінку дій водія автомобіля «DАF», н.з.АЕ1805НХ ОСОБА_4 і вирішити питання про наявність (відсутність) в його діях причинного звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди експерту не надалось можливим. Визначити, яким було розташування автомобілів «DАF», н.з.АЕ1805НХ і «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ відносно меж проїзної частини, експерту не надалось можливим. Пояснення водія автомобіля «DАF», н.з.АЕ1805НХ ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_5 в частині маневрування автомобіля «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ ОСОБА_2 узгоджуються з характером пошкоджень на транспортних засобах і їх слід вважати технічно спроможним. Пояснення водія автомобіля «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ ОСОБА_2 в в частині маневрування автомобіля «DАF», н.з.АЕ1805НХ ОСОБА_4 праворуч на смугу її руху не узгоджуються з характером пошкоджень на транспортних засобах і їх слід вважати технічно неспроможними. Тобто в даному експертному висновку експерт не надав чітку відповідь про те, чи порушила ОСОБА_2 п.п. 1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху або навпаки.

17.08.2018 постановою судді призначено по справі комісійну судову автотехнічну та трасологічну експертизи, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Відповідно до висновку комісійної судової автотехнічної та трасологічної експертизи №5/10.4/614 та № 5/10.1/615 від 14.02.2019 слідує, що у технічно спроможному варіанті заданої дорожньої ситуації водій автомобіля «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ ОСОБА_2 повинна була керуватися вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. У технічно спроможному варіанті заданої дорожньої ситуації водій автомобіля «DАF», н.з. АЕ1805НХ ОСОБА_4 повинен був керуватися вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, вимоги яких викладені в дослідницькій частині. Вирішити питання про наявність (відсутність) у водія автомобіля «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ ОСОБА_2 технічної можливості уникнути даної пригоди не надається можливим оскільки в показах водіїв-учасників ДТП та свідка відсутні необхідні вихідні дані для проведення дослідження. Технічна можливість попередження зіткнення з боку водія автомобіля «DАF», н.з.АЕ1805НХ ОСОБА_4 у даному випадку визначалась виконанням ним п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. Провести оцінку дій водія автомобіля «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ ОСОБА_2, щодо відповідності їх вимогам Правил дорожнього руху України та вирішення питання наявності (відсутності) причинного зв'язку між її діями та настанням події ДТП, що розглядається не надалось можливим. Дії водія автомобіля «DАF», н.з.АЕ1805НХ ОСОБА_4 у даному випадку не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. З причин вказаних в дослідницький частині висновку встановити який був механізм зіткнення автомобіля «DАF», н.з.АЕ1805НХ ОСОБА_4 та автомобіля «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ ОСОБА_2, з описом послідовності утворення пошкоджень на них не надається можливим. З причин вказаних в дослідницький частині висновку встановити під яким кутом знаходилися повздовжні осі автомобілів «DАF», н.з.АЕ1805НХ та «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ на момент їх первинного контакту не надається можливим. Свідчення водія автомобіля «DАF», н.з. АЕ1805НХ ОСОБА_4 в частині того, що його автомобіль в момент зіткнення рухався прямолінійно, а також покази свідка ОСОБА_5, в частині того що автомобіль «Nissan Tiіda», н.з. АЕ7298НХ маневрував справа наліво, виходячи із механічних ушкоджень, отриманих ТХ внаслідок ДТП, яка мала місце 16.01.2018, з технічної точки зору не спроможні. Покази водія ОСОБА_2 в частині того, що водій ОСОБА_4 маневрував вправо, виходячи з механічних ушкоджень, отриманих ТЗ внаслідок ДТП, яка мала місце 16.01.2018, з технічної точки зору могли мати місце.

Таким чином, висновком комісійної судової автотехнічної та трасологічної експертизи №5/10.4/614 та № 5/10.1/615 від 14.02.2019 не встановлено невідповідностей дій водія ОСОБА_2 п.п. 1.3, 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України.

Суд приймає висновок експерта № 5/10.4/614 та № 5/10.1/615 від 14.02.2019, як належний, допустимий і достовірний доказ у справі, враховуючи, що судові експерти були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, а тому повністю погоджується з цим висновком експертів, приймаючи до уваги те, що кожен з водіїв в судовому засіданні наполягав на своїй версії причин зіткнення транспортних засобів, а, враховуючи наявність суттєвих протиріч між показами водіїв, так і неповноту зібраних у справі доказів, які б повністю розкривали картину механізму дорожньо-транспортної пригоди, це і стало підставою призначення по справі судових експертиз.

В той же час суд не може прийняти як допустимий доказ висновок експерта № 1898/1899-18 від 11.06.2018, оскільки дане дослідження виконано з технічними помилками. Зокрема, на сторінці № 6 висновку експерт посилається на фотознімок, який розташований на сторінці № 47 матеріалів справи і вказує, що це є фотознімок переднього правого колеса автомобіля «DAF», н.з. АЕ1805НХ. Далі експерт вказує, що саме це колесо контактувало з автомобілем «Nissan Tіida», н.з. АЕ7298НХ під керуванням водія ОСОБА_2 Проте даний факт не відповідає дійсності, оскільки на сторінці № 47 матеріалів справи знаходиться фотознімок зовсім іншого автомобіля, а саме автомобіля «DAF», який не є учасником дорожньо-транспортної пригоди. На сторінці № 5 даного висновку експерт посилається на фотознімки, які знаходяться на сторінках 45-51 та вказує, що саме це знімки автомобіля «DAF», н.з. АЕ1805НХ, що також не відповідає дійсності. На вказаних фотознімках відображено автомобіль «DAF», який не є учасником дорожньо-транспортної пригоди. Далі, захисник вказує, що на аркуші № 7 вказаного висновку, експерт вказує на наступний механізм розвитку ДТП: в первинний момент автомобіль «Nissan Tіida», н.з. АЕ7298НХ, під час маневру ліворуч лівою бічною поверхнею в області лівих передніх дверей. Потім, при подальшому переміщенні автомобіль «Nissan Tіida», н.з. АЕ7298НХ, за рахунок більшої швидкості продовжував контактувати з правим кутом переднього автомобілю «DAF», н.з. АЕ1805НХ, після чого автомобіль «Nissan Tіida», н.з. АЕ7298НХ розвернуло. Цей висновок не відповідає дійсності, у звязку з тим, що при такому розвитку події - пошкодження на лівій боковій поверхні автомобіля «Nissan Tіida», н.з. АЕ7298НХ носили б непереривний характер, а не було 3 місця пошкоджень, не звязаних між собою. Також при розвитку події, вказаному у висновку експерту, на автомобілі «DAF», н.з. АЕ1805НХ були б пошкодження правої підніжки та більші пошкодження переднього бамперу автомобіля «DAF», н.з. АЕ1805НХ.

Протокол про адміністративне правопорушення, який у відповідності до ст. 251 КУпАП, може бути доказом в справі про адміністративне правопорушення, як і схема місця дорожньо-транспортної пригоди, за своїм змістом не спростовують висновків судових експертів сектора автотехнічних досліджень, враховуючи, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди лише зафіксувала обєкти на ділянці дороги, місце зіткнення транспортних засобів із зазначенням привязки до місцевості та інші відомості технічного характеру, а протоколи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, в даному випадку, є кінцевим документом, складеним посадовою особою Національної поліції за наслідком оцінки ним доказів у справах, яка, з урахуванням невизнання водіями своєї вини, була здійснена без збору всіх необхідних вихідних даних і призначення по справам автотехнічної експертизи.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення фактично основана на припущеннях, що не підтверджено жодними доказами по справі, зважаючи на відсутність будь-яких інших обєктивних доказів вини ОСОБА_2, провадження по справі на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко