Справа № 186/1206/18
Провадження № 3/0186/1/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

29 березня 2019 року суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла від Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера, громадянина України, у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 19 липня 2018 року об 11 годині 10 хвилин, на 327 км. а/д Знамянка-Луганськ-Ізварине, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота), на вимогу працівника поліції у присутності двох свідків, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння, а також відмовився від продуття алкотестеру, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив, що 19 липня 2018 року він разом зі своєю дружиною та донькою, яка є особою з інвалідністю І-ої групи, їхав на своєму автомобілі НОМЕР_2, на дачу у село Марїна Роща, Петропавлівського району, Дніпропетровської області. Проїжджаючи повз стаціонарний пост поліції, який розташований на автошляху Знамянка-Луганськ-Ізварине (Лугова), він був зупинений працівниками поліції. Поліцейський Павлоградського ВП ОСОБА_2, який підійшов до його автомобіля, не представившись та не повідомивши про причину зупинки, почав вимагати водійське посвідчення та документи на автомобіль, на що він погодився та надав їх. Після чого, ОСОБА_2 передавши документи іншому поліцейському, сказав йому, що від нього є запах алкоголю і йому необхідно пройти у приміщення стаціонарного посту, на що він погодився. Під час перебування його у приміщенні посту, працівники поліції почали психологічно на нього тиснути та вимагати грошові кошти за те, що не будуть складати відносно нього адмінпротокол за ст.130 КУпАП, у звязку з чим, у нього піднявся тиск до 250 мм рт. ст. Під час перебування його у приміщенні посту, поліцейські не пропонували йому продути алкотестер та пройти медогляд. Пізніше, до посту поліції підїхав його син, якого виклика дружина, та намагався зайти у приміщення посту, але його не пустили. Потім працівники поліції привели двох понятих та почали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі працівники поліції зазначили, що він відмовився від продуття алкотестеру та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння. Після складання протоколу, йому виписали тимчасове посвідчення та відпустили. Він одразу поїхав з сином у наркодиспансер, який знаходиться у місті Павлоград, де пройшов медичний огляд, за результатами якого, він був тверезий.

У судове засідання 29 березня 2019 року правопорушник ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши правопорушника, дослідивши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому адміністративна справа підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ч.2, 3 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Отже, обовязковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом в стані спяніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Такий порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст.266 КУпАП.

Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейський з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Згідно з п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

Пункт 3 вказаної інструкції передбачає ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 4 ознаки наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції:

Наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 6 передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутністю лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 зазначеної інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту ч.3 ст.266 КУпАП виходить, що огляд осіб на стан алкогольного спяніння у закладах охорони здоровя проводиться у разі їх відмови від проведення огляду працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів, або в разі незгоди з його результатами.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Як стверджує в своїх поясненнях ОСОБА_1, пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу йому ніхто не пропонував.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, або він висловив незгоду з результатами такого огляду, як це передбачено п.1.6 Інструкції, п.3 Порядку, так і ч.2 ст.266 КУпАП.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, однак, з пояснень ОСОБА_1 та аналізом матеріалів справи встановлено, що дані вимоги закону працівником поліції дотримані не були, оскільки водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Відповідно до висновку КП «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №360 від 19 липня 2018 року, ОСОБА_1 о 13 годині 10 хвилин був оглянутий лікарем ОСОБА_3, яка встановила, що під час медичного огляду, ОСОБА_1 був тверезий.

Такі результати висновку ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння викликають обґрунтовані сумніви у тому, що у вказану в протоколі дату та час, останній був у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до прокуратури Дніпропетровської області з заявою про вимагання з нього працівниками поліції 19 липня 2018 року неправомірної вигоди в сумі 12 000,00 грн., за нескладання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Відомості 01 жовтня 2018 року були внесені до ЄРДР за №0001233 за ч.3 ст.368 КК України. На даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Оскільки працівниками поліції не було дотримано порядку огляду водія на стан сп'яніння, висновок працівника поліції про відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння є необґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює надані працівниками поліції докази з точки зору їх достовірності та допустимості та вважає, що вони не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284, 294 КУпАП, - суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

СУДДЯ: /ОСОБА_4./

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред'явлення постанови до виконання _______________________