Єдиний унікальний номер 448/394/19
Провадження № 3/448/141/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при перекладачі ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 (KOLYAEI MOHAMMAD ALI), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_3, непрацюючого,

за ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23.03.2019 року о 20.00 год. ОСОБА_2 намагався незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску через державний кордон України в напрямку 508 прикордонного знаку на ділянці відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону, що на території Мостиського району Львівської області, однак був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» спільно з «ДІПС» прикордонної служби на відстані 300 метрів від лінії державного кордону України, чим порушив ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991року..

ОСОБА_2 в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що не мав наміру незаконно перетинати державний кордон України, а лиш досліджував автодороги, з метою подальшого отримання роботи на посаді водія вантажівки на батьківщині, однак був затриманий працівниками прикордонної служби.

Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення складено ним у відповідності до вимог ст.256 КУпАП. Вказав, що ОСОБА_2 мав намір незаконно перетнути державний кордон України поза межами пункту пропуску, що також підтверджується картою дороги визначеної у телефоні (вилученому при особистому огляді 23.03.2019р.) останнього, на якому такий визначив свій маршрут незаконного перетину кордону.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у проваджені в справі про адміністративне правопорушення та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обовязок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обовязковими елементами якого є: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона (вина).

Частина 2 ст. 204-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використання підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Так, обєктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 статті 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб.

Субєктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто коли правопорушник усвідомлює, що він незаконно перетинає державний кордон, передбачає наслідки своїх дій і бажає цього.

Субєктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненому правопорушенні, факт спроби незаконного перетинання ним державного кордону України поза пунктом пропуску «Шегині» підтверджується такими доказами по справі, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення від 23.03.2019р. серії ЗхРУ №331866; протоколом про адміністративне затримання від 23.03.2019р.; рапортом начальника групи по боротьбі з іноземцями та адміністративного провадження відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії ОСОБА_4 від 23.03.2019р; порядком дій та схемою щодо виникнення обстановки на ділянці ВІПС «Шегині» Мостиського загону на околиці с.Шегині Мостиського району Львівської області 23.08.2019р.; іншими документами, доданими до протоколу.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пояснення ОСОБА_2 щодо заперечення ним наміру перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску суд розцінює критично, як обраний ним спосіб захисту та намагання уникнути відповідальності за вчинене. Вказані пояснення ОСОБА_2 спростовуються вищенаведеними та дослідженими судом письмовими доказами, які є логічними, послідовними, такими, що відтворюють реальну картину подій, що мала місце 23.08.2019р. та не довіряти яким у суду немає підстав.

Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_2 у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, що передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП.

У відповідності до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, зокрема ту обставину, що ОСОБА_2 не працевлаштований, вважаю за недоцільне застосовувати такий вид адміністративного стягнення як штраф та приходжу до висновку про необхідність призначити адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, що передбачений санкцією ч.1 ст.204-1КУпАП. Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу, виправлення правопорушника і запобігання вчинення ним нових правопорушень. Обмежень щодо застосування даного виду стягнення, передбачених ч.2 ст. 32 КУпАП, судом не встановлено.

ОСОБА_2 був затриманий 23.03.2019року о 20.00 год. (на термін до трьох діб з метою зясування обставин правопорушення), то такому необхідно зарахувати час адміністративного затримання в строк відбування адміністративного арешту та вважати призначене йому адміністративне стягнення відбутим.

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921грн. х 0,2=384, 20 грн.).

Керуючись ст.ст. 8, 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_2 (KOLYAEI MOHAMMAD ALI) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 3 (три) доби.

Зарахувати ОСОБА_2 (KOLYAEI MOHAMMAD ALI) в строк відбуття адміністративного арешту його адміністративне затримання з 23.03.2019року по 26.03.2019 року і вважати призначене йому адміністративне стягнення відбутим.

Стягнути з ОСОБА_2 (KOLYAEI MOHAMMAD ALI) в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Кічак

Постанова суду набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак