Справа № 127/4726/19
Провадження № 3/127/993/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2019 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №060165 - 12.01.2019 близько 16.30год. на а/д Київ-Чоп 236км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1, будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом згідно постанови Староміського ВДВС у Вінницькій області ВП№33039355 від 16.02.2018.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вказав, що йому не було відомо про наявність постанови державного виконавця про обмеження у праві користування транспортним засобом. Зазначив, що жодної заборгованості по сплаті аліментів не існує, оскільки справно сплачує їх кожного місяця.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання, прийшов до наступного висновку.

Дослідивши матеріали справи було встановлено, що в матеріалах відсутнє підтвердження про вручення особисто ОСОБА_1 постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами ВП №33039355 від 16.02.2018. Отже відсутні належні та достатні докази того, що ОСОБА_1 знаючи про тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами свідомо порушував дане обмеження.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За статтею 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15.05.2008.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, оскільки відсутні докази повідомлення останього про встановлення обмеження у керуванні транспортними засобами, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 124, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 126 КУпАП, закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя