Номер провадження: 33/813/13/19
Номер справи місцевого суду: 522/5080/18
Головуючий у першій інстанції Єршова Л.С.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року, якою громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 352, 40 грн, -

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси з Управління патрульної поліції в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями були розподілені на суддю ОСОБА_2 .

На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 12 квітня 2018 року №1085/0/15-18 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, за допомогою системи автоматизованого документообігу суду визначено, що розгляд цієї справи здійснюватиме суддя Приморського районного суду м.Одеси Єршова Л.С. (протокол повторного авторозподілу від 04.05.2018 року).

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, водій ОСОБА_1 17.03.2018 року о 01 годині 05 хвилин, керував автомобілем «Toyota Camry» державний номер НОМЕР_1 в м.Одесі на вул. Віри Інбер, 6, у порушення п. 2.9А Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку огляд проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №079159 від 17.03.2018 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року та закрити провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, прийнявши до уваги доводи ОСОБА_1 , викладені ним в апеляційній скарзі та дослідивши матеріали справи вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року без змін.

Відповідно до п.1 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Суддя першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 079159 від 17.03.2018 року,

- результатами тесту від 17.03.2018 року,

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,

- поясненнями ОСОБА_3 від 17.03.2018 року,

- поясненнями ОСОБА_4 від 17.03.2018 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в повному обсязі доведена, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду не має.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд обґрунтовано вважав за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

В зв`язку з викладеним, прихожу до висновку, що постанова районного суду є законною і обґрунтованою.

Посилання автора апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом ст. 277-2 КУпАП спростовуються наступним.

У судове засідання, призначене на 30.05.2018 року о 16 год.00 хв., ОСОБА_1 не з`явився, однак надав клопотання про відкладення судового засідання, яке судом було задоволено та судове засідання було відкладено на 12.06.2018 року на 10 год. 50 хв.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на розгляд справи про адміністративне правопорушення також спрямоване на забезпечення вказаного принципу.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В судове засідання, призначене на 12.06.2018 року, ОСОБА_1 не з`явився, що суд першої інстанції обґрунтовано розцінив як спосіб уникнення адміністративної відповідальності, оскільки закінчуються строки накладення адміністративного стягнення та ОСОБА_1 знав, що на розгляді у судді Єршової Л.С. знаходяться матеріали про притягнення його до адміністративнї відповідальності.

Посилання автора апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, який не дозволений до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом, а саме газоаналізатором Drager «Alcotest 6810» є такими, які не ґрунтуються як на матеріалах справи так і на вимогах закону. Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатор Drager «Alcotest 6820», який відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення віднесений до переліку дозволених для застосування на території України.

Відповідно до Технічного регламенту, оцінку відповідності проходить медична техніка, яка вводиться в обіг / експлуатацію. Газоаналізатор «Драгер» відповідає затвердженому типу, був зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки і отримав «сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу» (термін дії свідоцтва - 10.02.2010 10.02.2015). На підставі цього, газоаналізатор «Драгер 6810» з 10.02.2010 по 10.02.2015 було дозволено ввозити на митну територію України та вводити їх в експлуатацію (початок використання). Закінчення терміну дії цих документів не впливає на техніку, яка вже використовується. Таким чином газоаналізатори «Драгер», які були завезені і реалізовані на території України і введені в експлуатацію протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його в реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення з 10.02.2010 по 10.02.2015 можливо, за умови дотримання вимог щодо перевірці (калібруванню)

Крім того, є такими, які не ґрунтуються на вимогах закону і доводи апелянта щодо відсутності калібрування приладу, яким здійснювався огляд на стан сп`яніння.

Згідно з листом виробника від 06.07.2016 газоаналізатори Drager Alcotest6510 і Drager Alcotest 6810 повинні проходити операції «Сервісне обслуговування» і «Градуювання» не менше 1 разу на 12 місяців. Згідно з листом ДП «Укрметртестстандарт» від 22.09.2016 №12-41 / 42 максимальний інтервал між операціями «Градуювання» газоаналізаторів Drager Alcotest6510 і Drager Alcotest 6810 становить 12 місяців.

Згідно роздруківки приладу газоаналізатору Drager «Alcotest 6810» останнє калібрування приладу відбулось 10.07.2017 року, а подія мала місце 17.03.2018, тобто без порушення строків.

У зв`язку із викладеним, підстав для скасування чи зміни постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2018 року, якою громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 352, 40 грн залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду: П.М. Черевко