Справа № 345/2430/19
Провадження № 33/4808/482/19
Категорія ч.2 ст. 172-6 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., ознайомившись з апеляційною скаргою (далі АС) Микитчина П ОСОБА_1 ., поданою на постанову судді Рогатинського районного суду від 26 вересня 2019 року, якою він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та справу про адмінправопорушення щодо нього закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 названого Кодексу,-

в с т а н о в и в :

На вказану постанову повторно ОСОБА_2 подав АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість постанови судді першої інстанції, оскільки ним було неправильно встановлено обставини, які мають значення для вирішення справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, а також порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Ознайомившись з АС, вважаю, що її слід повернути апелянту, зважаючи на наступне.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Оскаржувана постанова судді винесена 26 вересня 2019 року. Як видно із відтиску штампу місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу 25 жовтня 2019 року, тобто із пропущенням 10-денного строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, як в АС, так і в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт і хоча просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, однак не зазначає жодної поважної причини цього пропуску на її оскарження.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою судді Івано-Франківського апеляційного суду від 11 листопада 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Рогатинського районного суду від 26.09.2019 року.

Своє рішення суддя мотивував тим, що ОСОБА_2 не надав дані, які підтверджують те, що він до 08.10.2019 року проходив курс реабілітації і не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на оскарження постанову судді. Дана АС подана ОСОБА_2 із значним строком пропуску на апеляційне оскарження, а наведені ним доводи, викладені в ній не свідчать про наявність поважних причин, які не дозволили йому своєчасно оскаржити судове рішення. При повторній подачі апеляційної скарги 20.11.2019 року та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 знову посилається на те, що у вересні 2019 року він перебував на лікарняному у зв`язку із загостренням виразкової хвороби, а потім проходив курс реабілітації до 08.10.2019 року і не мав можливості своєчасно, у встановлений законом строк, оскаржити судове рішення. Апелянтом також долучені фотокопії двох листів непрацездатності, видані Рогатинською ЦРЛ, з яких вбачається, що ОСОБА_2 дійсно перебував на лікуванні з 27.08.2019 року по 02.09.2019 року та з 03 вересня по 26 вересня 2019 року (а.с.95). Зі змісту вищевказаних листів непрацездатності вбачається, що апелянт повинен був приступити до роботи 28.09.2019 року.

Зі змісту копії наказу №90-аг від 27.09.2019 року в.о. директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Калуського місцевого центру ОСОБА_4 вбачається, що начальнику відділу Рогатинського бюро правової допомоги Калуського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 продовжено щорічну основну відпустку до 06.10.2019 року.

Також, згідно поданої ОСОБА_2 довідки вбачається, що він дійсно проживав і отримував оздоровчі послуги (проходив курс реабілітаційного лікування) в ОСББ Надія (с. Черче, Рогатинський район, Івано-Франківська область), терміном з 01.10 по 10.10.2019 року.

Незважаючи на це, апеляційну скаргу на оскаржувану постанову ОСОБА_2 подав аж 25.10.2019 року, однак, апелянт знову не вказав поважності причин пропуску саме з 10.10.2019 року по 25.10.2019 року, протягом якого він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу та те, що ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні при розгляді даної справи, отримав копію постанови в день ухвалення постанови судді, був ознайомлений із встановленим законом строком на апеляційне оскарження постанови суду та порядком вступу у законну силу постанови судді першої інстанції.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови судді першої інстанції необхідно рахувати з наступного дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник (зацікавлена особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом розгляду справи та після постановлення суддею остаточного рішення, враховуючи відсутність причин, якими б обґрунтовувались поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на її оскарження, а тому апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову судді з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову судді та надати докази поважності, через які був пропущений строк саме з 10.10.2019р. по 25.10.2019 року.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

З урахуванням викладеного, АС підлягає поверненню ОСОБА_2 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2019 року щодо нього. Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_2 . Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк