Справа № 128/181/19
ПОСТАНОВА

14 березня 2019 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., отримавши адміністративний матеріал з Вінницького РВП ВВП Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого

-за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

У березні 2019 року до провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшли вищевказані адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вказана особа до суд працівниками поліції забезпечена явкою не була.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду даної справи визначено головуючого суддю Саєнко О.Б.

Під час підготовки даної справи до розгляду, у порядку ст. 278 КУпАП, судом убачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 150782 убачається, що 19.01.2019 о 20.00 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вчинив відносно своєї дружини - ОСОБА_2 насильство в сімї, а саме : умисні дії психологічного характеру, що полягали у нецензурному висловлювані в її сторону внаслідок чого завдана шкода психічному здоровю ОСОБА_1, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.

Оглянувши дані адміністративні матеріали, суд прийшов до такого висновку.

Судом установлено, що 04.09.2017 до Вінницького районного суду звернулась із позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21 грудня 2017 року (суддя Саєнко О.Б.) позов ОСОБА_2 задоволено. Усунуто перешкоди ОСОБА_2 у користуванні житловим будинком, розташованим АДРЕСА_1 шляхом виселення, проживаючого там ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.06.2018 (суддя Саєнко О.Б.) скасовано заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21.12.2017 року по цивільній справі № 128/2294/17 за позовом ОСОБА_2, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження,одноособово суддею.

Станом на дату надходження даних матеріалів до Вінницького районного суду розгляд цивільної справи № 128/2294/17 під головуванням судді Саєнко О.Б. не завершено.

Предметом спору по даній цивільній справі є наявні на розсуд позивач перешкоди в користування житловим приміщенням-квартири № 2, будинка № 9, по провулку Набережний, с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, які чинить позивачу відповідач ОСОБА_1, тому вона з посилкою на те, що проживання їй з відповідачем у вищевказаній квартирі є нестерпними, оскільки останні вчиняє сварки, висловлює на її адресу погрози фізичної розправи, ображає нецензурною лайко; на профілактичні бесіди працівників поліції та їх офіційне попередження не реагує, просить суд висилити ОСОБА_1 із вказаного вище житлового приміщення. ( а.с. 2-4 цивільної справи).

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає за необхідне заявити самовідвід, виходячи з такого.

КУпАП не містить положень щодо відводу (самовідводу) судді, проте суддя може взяти самовідвід, керуючись загальними принципами, які випливають з Конституції України та вимог щодо обєктивності і неупередженості судді, зазначених у міжнародно-правових актах (назване вище рішення Ради суддів України від 04.02.2016 р. № 1).

З огляду на це та відсутність у КУпАП норм, які б регулювали питання відводу і самовідводу судді, проте беручи до уваги аналогічні норми, що містяться, зокрема, в Кодексі адміністративного судочинства України, Кримінальному процесуальному Кодексі України та Цивільному процесуальному кодексі України, враховуючи подібність неврегульованих у КУпАП правовідносин, слід застосувати аналогію закону.

Згідно положень, викладених в пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», вбачається , що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв'язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначаються завдання суду. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обовязків, визначених процесуальним законом.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини .

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов'язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Так, у справі "П'єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Таким чином, на основі зазначеного вище можна зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати субєктивний та обєктивний аспекти.

Щодо субєктивної складової цього поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не зявляються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо зявляються сумніви щодо цього, то для його відводу під час обєктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати обєктивної перевірки.

Субєктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості, є, наприклад, висловлювання голови суду по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу («Сандер проти Сполученого Королівства»); нереагування судді на расистські висловлювання присяжних («Ремлі проти Франції») тощо. Так, у рішенні у справі «Бушемі проти Італії» було визнано порушення субєктивного критерію неупередженості суддів, адже голова суду, в якому мала розглядатися справа, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі. З огляду на це ЄСПЛ наголосив, що судді при виконанні ними службових обовязків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

При вирішенні, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Вказане випливає з принципу обєктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на вищезазначені обставини, а саме те, що розгляд даної адміністративної справи та винесене процесуальне рішення буде безпосередньо мати значення у цивільній справі, яка вже перебуває на розгляді у головуючої судді Саєнко О.Б., з метою виключення сумніву щодо об'єктивного розгляду даної адміністративної справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, приходжу до висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

За таких обставин суд вважає за необхідне передати матеріали справи до канцелярії Вінницького районного суду Вінницької області для визначення іншого судді.

Керуючись ст.283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко Олени Борисівни про самовідвід задовольнити.

Відвести головуючого суддю Саєнко Олену Борисівну по адміністративних матеріалах № 128/181/19 відносно ОСОБА_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення № 128/181/19 відносно ОСОБА_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП- передати для визначення іншого судді Вінницького районного суду Вінницької області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя : О.Б. Саєнко