КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Вказує на те, що суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.255 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Вказує на те, що судомпершої інстанції не взято до уваги те, що він не керував транспортним засобом.

Вважає протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом його вини, оскільки у ньому не сформульовано суть правопорушення.

Звертає увагу на відсутність у матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння та доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі , що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, приходжу до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Як встановлено судом на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 172754 від 12 січня 2019 року, водій ОСОБА_2, 12 січня 2019 року о 05:00 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1, по просп. Г. Сталінграда 32 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме неприродня бідність обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.2.5 ПДРУкраїни, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 172754 від 12 січня 2019 року; письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі; відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, долученого до матеріалів адміністративної справи та оглянутого в суді апеляційної інстанції.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ "Про Національну поліцію", наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них" та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 "Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних" чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, повністю підтверджують обставини викладені у протоколі та постанові суду, у тому числі відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено уповноваженою посадовою особою в межах наданих повноважень із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП у присутності свідків, дані про яких зазначено у протоколі.

Порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП не встановлено.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом спростовуються поясненнями ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, у яких він зазначив, що був зупинений працівниками патрульної поліції.

Відсутність у матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного/алкогольного сп`яніння, не спростовує факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки згідно наявних у справі доказів ОСОБА_2 на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому у поліцейського не було підстав для оформлення письмового направлення водія на огляд.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності даних про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортними засобами не спростовують за наявності наведених доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Окрім того, згідно довідки інспектора ВАП УПП у м. Києві Очкіна К.М. постановою Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтвердив, що оскаржував вказану постанову в апеляційному порядку, однак йому було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу, а отже вказана постанова суду набрала законної сили.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобам особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Дії вчинені особою характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його участі.

З огляду на викладене, вважаю, що суд обґрунтовано притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення та особу правопорушника.

Приймаючи рішення у справі вважаю за необхідне застосувати практику Європейського Суду з прав людини відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини».

Зокрема, у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський Суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

За таких обставин, постанова Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року є законною, і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С.Юрдига

Справа № 33/824/1404/2019 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Луценко О.М.