РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/32/19
Провадження № 3/327/8/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2019 року смт. Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Завіновська А.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Розівського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 19 грудня 2018 року о 16 годині 51 хвилині, ОСОБА_1 по вул. Центральній в смт. Розівка, керував автомобілем «DAEWOO NUBIRA», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 19.12.2018 року десь близько 17 год., він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3, який перебував в автомобілі в якості пасажира, рухались по вул. Центральній в смт. Розівка, коли були зупинені працівниками поліції. На його прохання повідомити про причину зупинки працівники поліції повідомили, що їм надійшов телефонний дзвінок про те, що двоє чоловіків перебуваючи в магазині «Бум» порушують громадський порядок, а тому працівники поліції запідозрили, що цими особами були саме він та його знайомий. Працівники поліції стали вимагати у нього водійське посвідчення, він відмовився його предявляти, оскільки вважав дії останніх щодо його зупинки незаконними. Після цього, працівники поліції почали пропонувати йому пройти огляд на стан спяніння, не зазначивши, які у нього, на їх думку, є ознаки спяніння, на місці зупинки за допомогою технічного приладу. При цьому ані прилад, ані документи на нього йому не показували, тому він і не погодився проходити огляд в такий спосіб. Проходити огляд на стан спяніння в медичному закладі працівники поліції йому не пропонували. Крім того, пояснив, що свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не було, їх вже пізніше на службовому автомобілі підвезли інші працівники поліції. В подальшому працівники поліції відвезли його до Розівського ВП, де відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час складання якого свідки також були відсутні, оскільки перебували в іншому приміщенні, і потім лише підписали протокол. При цьому стверджував, що права йому не розяснювались, від керування транспортним засобом він відсторонений не був, оскільки після складення протоколу поїхав додому на своєму автомобілі. Також ОСОБА_1 пояснив, що з приводу незаконних, на його думку, дій працівників поліції, ним в цей же час було повідомлено на службу 102.

Працівник поліції ОСОБА_4, який складав спірний протокол, в судовому засіданні пояснив, що 19.12.2018 року він разом з інспектором сектору реагування ОСОБА_5, несли службу патрулювання в смт. Розівка. В цей час йому на його особистий мобільний телефон надійшов дзвінок з невідомого номеру про те, що двоє осіб в торговому центрі «Бум» ведуть себе неадекватно та в нетверезому стані сіли за кермо автомобіля «Daewoo» білого кольору. Підїжджаючи до ТЦ «Бум» вони помітили, що вказаний автомобіль почав рухатися в напрямку дитячого садку, внаслідок чого було прийнято рішення зупинити автомобіль. Після зупинки автомобіля зі сторони водія вийшов ОСОБА_1, як пізніше стало відомо, який на пропозицію предявити посвідчення водія відмовився. Вони помітили у водія ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту та порушення координації рухів, внаслідок чого запропонували останньому пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу та в медичному закладі, але останній відмовився. Після цього було запрошено двох понятих, у їх присутності водій знову відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоровя. Згодом ОСОБА_1 було доставлено до Розівського ВП для встановлення особи, де відносно останнього і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З приводу не зазначення в протоколі даних щодо ознак алкогольного спяніння у водія, нічого пояснити не зміг.

Працівник поліції ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснив, що 19.12.2018 року він разом з начальником СРПП № 2 Розівського ВП ОСОБА_4 несли службу патрулювання в смт. Розівка. В цей час йому на його особистий мобільний телефон надійшов дзвінок, під час якого невідома особа повідомила, що водій автомобілю «Daewoo Nubira», білого кольору, керує вказаним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Підїжджаючи до ТЦ «Бум» вони помітили, що вказаний автомобіль рухається їм на зустріч та було прийнято міри для зупинки транспортного засобу, шляхом увімкнення проблискових маячків червоного кольору. Водій не зупинився та продовжив рух в напрямку дитячого садку, на проблискові маячки не реагував, а зупинив транспортний засіб після звукового сигналу. На вимогу надати посвідчення водія відмовився, висловлювався на адресу працівників поліції нецензурними словами та взагалі заперечував, що він керував транспортним засобом. Після чого, було прийнято рішення про виклик чергових працівників поліції та запрошення свідків. У ОСОБА_1, як пізніше стало відомо, було виявлено ознаки алкогольного спяніння, на неодноразові пропозиції пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного спяніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, останній відмовився. Внаслідок цього ОСОБА_1 було доставлено до Розівського ВП для встановлення особи та складення відповідного протоколу. По прибуттю до відділення поліції за допомогою службових баз було встановлено особу водія, ним виявився ОСОБА_1, і відносно останнього було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зміст протоколу ОСОБА_1 було зачитано в голос та у присутності двох свідків він відмовився від його підписання, зазначений протокол було надіслано правопорушнику поштою. Крім того, свідок пояснив, що під час вказаної події правопорушення було проведено відеозапис на відеореєстратор службового автомобіля та на особисті мобільні телефони працівників поліції.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 19.12.2019 року десь приблизно увечері він разом з братом ОСОБА_7, який є іншим свідком у цій справі, перебували біля магазину «Наша марка» в смт. Розівка, коли до них підїхали працівники поліції та попросили бути свідками адміністративного правопорушення. Після прибуття на місце зупинки транспортного засобу, свідок бачив як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд з метою виявлення алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу та в медичному закладі, але останній відмовився. В подальшому водія було доставлено до Розівського ВП де відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення. При цьому свідок пояснив, що запаху алкоголю від водія він не чув, але реакція останнього на дії працівників поліції була дещо неадекватною. Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення було складено в службовому кабінеті Розівського ВП, під час складання якого, він та його брат ОСОБА_7, були відсутні, і підписали відповідні документи вже після їх складення. Стосовно того чи зачитували працівники поліції ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення вголос чи розяснювали останньому його права, свідок зазначити нічого не зміг.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 19.12.2018 року приблизно увечері, він разом з братом перебували біля магазину «Наша марка» в смт. Розівка в цей час до них підїхали працівники поліції та попросили бути свідками події правопорушення. Свідок бачив як ОСОБА_1 було запропоновано працівниками поліції пройти огляд з метою виявлення алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу, але останній відмовився. Проходити огляд на стан спяніння в медичному закладі працівники поліції ОСОБА_1 не пропонували. При цьому свідок пояснив, що запах алкоголю від ОСОБА_1 він не чув, чому підписав відповідні документи у даній справі, за яких зазначав зворотне, вказав, що погано розуміє українську мову, а тому не сприймав певною мірою ті обставини, які зазначили працівники поліції у даних документах. Крім того, вказав, що по прибуттю до Розівського ВП відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому він та його брат ОСОБА_6, перебували в іншому кабінеті, і були вже запрошені для підписання документів після їх складення.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, посилаючись, зокрема на чисельні порушенні допущені працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши учасників справи, свідків, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, які містяться у ній, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 наведеної вище статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Пунктом 2 розділу І Інструкції про виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція), визначено, що огляд на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану, визначених у пункті 3, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Пункт 6 розділу ІІ Інструкції передбачає, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 КУпАП.

Виходячи з пункту 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно пункту 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Виходячи з пункту 8 вказаного Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Водночас всупереч п. 8 Порядку та п. 2 розділу І Інструкції спірний протокол про адміністративне правопорушення не містить жодної ознаки алкогольного спяніння.

Не змогла в судовому засіданні надати змістовні пояснення відсутності таких ознак у протоколі і уповноважена на складення цього протоколу особа.

Таким чином, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення дані щодо відмови ОСОБА_1 у проходженні у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння, за відсутності зазначення у ньому ознак такого спяніння, викликають обґрунтований сумнів встановлення взагалі працівниками поліції таких ознак у ОСОБА_1, та вказують на неконкретність суті адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину останньому, в розумінні диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому з пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наданих в судовому засіданні вбачається, що їх письмові пояснення щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота та порушення координації рухів не відповідають дійсності, оскільки таких ознак у останнього зазначені свідки не вбачали, пояснивши, що поведінка ОСОБА_1 була дещо неадекватною, що, на переконання суду, могло бути викликано обуренням з боку останнього щодо неправомірної, на його думку, зупинки працівниками поліції транспортного засобу, на що, зокрема вказують і дії ОСОБА_1 про звернення з цього приводу до служби 102 (а.с. 4, 5, 6, 15, мат. відеозапису).

Крім того, виходячи з пояснень свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні стосовно того, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, свідчить про відсутність однієї із складових обєктивної ознаки правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яка може мати місце лише при наявності відмови особи від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу і у відповідному закладі охорони здоровя (тобто двох складових обєктивної ознаки правопорушення).

Також з огляду на пояснення зазначених вище свідків в судовому засіданні щодо відсутності їх в кабінеті Розівського ВП під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, фактично вказує на недопустимість цього доказу.

Окрім цього, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису здійсненого працівниками поліції, який складається з декілька файлів вбачається, що деякі з них взагалі не містять даних про обставини, що стосуються події правопорушення, а деякі свідчать лише про наявність словесного конфлікту між ОСОБА_1 та працівниками поліції, та відсутність дієвих заходів з боку остатніх щодо створення необхідним умов для проходження ОСОБА_1 такого огляду, із розясненням наслідків ухилення від його проходження.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що наявні в матеріалах справи докази викликають сумніви щодо їх достовірності та допустимості, а тому не можуть бути розцінені судом такими, що беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з огляду на положення ст. 62 Конституції України ці сумніви повинні тлумачитись на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому суд не може прийняти в якості допустимих доказів рапорти працівників поліції ОСОБА_8, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, (а.с. 7-9, 10-12, 13-14) та надані останніми в судовому засіданні пояснення, оскільки вони суперечать іншим доказам у справі.

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закриває провадження у справі у звязку із відсутністю в діях останнього складу цього правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.

Суддя: А.П. Завіновська