Справа №359/1573/19
Провадження № 3/359/708/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 м.Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи, яка притягується до відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в м. Борисполі УПП у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, НОМЕР_2,

в с т а н о в и в:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 071336 від 10 лютого 2019 слідує, що 10.02.2019 року о 13 год. 26 хв. в м. Борисполі на перехресті вул. Київський ОСОБА_2 вул.Лугова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_3 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер» (проба позитивна 1,66 проміле) в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в скоєному не визнав та зазначив, що дійсно 10.02.2019 року близько 13 години 26 хвилин керуючи власним автомобілем НОМЕР_3 на перехресті вулиць ОСОБА_2 та Лугова, що в м.Бориспіль, Київської області, допустив зіткнення з автобусом марки «ЧАЗ А079.52 ЕТАЛОН» д.н.з. НОМЕР_4. В цей же час на оформлення ДТП прибув екіпаж патрульної поліції. Перевіривши його документи інспектор поліції зазначив, що йому необхідно пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Драгер, на що він дав свою згоду, оскільки алкоголь не вживав та знаходився в тверезому стані. Пройшовши огляд вказаний прилад показав 1,66 проміле. З результатами огляду він категорично не погодився та наполягав на проходженні повторного огляду в лікарні, однак на його прохання повідомили, що цього не потрібно, на мої повторні вимоги звернутись до медичного закладу працівники поліції не відреагували та відразу почали складати протокол. Тому після оформлення протоколу він відразу відправився в Бориспільську ЦРЛ для проходження повторного огляду на стан алкогольного сп'яніння, що зафіксовано в протоколі медичного огляду № 3 від 10.02.2019, яким визначено, що він не перебуває в стані алкогольного спяніння. Крім того, в судовому засіданні, останній звернув увагу на невідповідність температури повітря, вказаної в роздруківці чеку «Драгер» (+13) дійсній температурі повітря, яка зафіксована ДП «Гідрометеорологічний центр» (-2), про що надав відповідну довідку, з огляду на вважає, що даний газоаналізатор має несправності, тому його покази не можуть бути належним доказом. З огляду на вказані обставини просив справу закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши думку особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, слід дійти до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з наступних підстав.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа, яка скоїла правопорушення, відповідно до вимог ч.1 ст.8 КУпАП підлягає відповідальності на підставі закону, діючого в час і по місцю здійснення правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, а також іншими документами та показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 130 ч.1 КУпАП зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура огляду на стан спяніння чітко визначена законом.

Проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння передбачає наступні дії - огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, а у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

У відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до статті 266 Кодексу огляд на стан алкогольного сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858:

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

Так, в наявному направлені на огляд водія транспортного засобу (а.с.4) зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження в медичному закладі, однак підтвердження вказаної обставини матеріали справи в собі не містять.

В поясненнях свідків (а.с.7,8) та відеозаписі з боді-камери поліцейського (а.с.15) відсутні дані того, що водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в медичному закладі. Разом з цим навпаки під час вивчення відеозапису було встановлено, водій ОСОБА_1 пропонував інспектору поліції звернутись до лікарні, про що один з інспекторів жіночої статі навіть хотів виписати водію направлення на огляд в медичний заклад, однак керівник (старший) екіпажу чітко зазначив: «Направлення не надо» 14:07:44 10.02.2019 року (03:51 відео з бодікамери).

З вищевикладеного вбачається, що інспектором УПП в м. Бориспіль капралом поліції ОСОБА_4 не було забезпечено належну доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров'я, чим порушено вимоги статті 266 КУпАП та передчасно складено протокол про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2019 серії БР № 071336.

Наведене вище є порушенням працівниками поліції п.7 розділу І та п. 9 розділ ІІ Інструкції та підтверджує версію водія щодо допущених працівниками поліції порушень його прав, а тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості, зокрема те, що всі сумніви трактуються на користь особи, суд бере такі пояснення водія до уваги та сприймає їх як правдиві.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також заслуговує на увагу наданий особою, яка притягується до відповідальності протокол поліклінічного відділення Бориспільської ЦРЛ медичного огляду № 3 від 10.02.2019 з метою встановлення факту вживання психотропних речовин та факту спяніння. У вказаному протоколі зазначено, ОСОБА_1 перебуває в тверезому стані.

Крім того, заслуговують на увагу і посилання ОСОБА_3 щодо невірних даних, які зафіксував Драгер щодо погодних умов. Враховуючи наведене, суд вважає за неможливе визнати протокол, чек драгеру та акт огляду належними доказами із врахуванням принципу презумпції невинуватості

Наведене вище у своїй сукупності виключає факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і сам протокол, за таких обставин, не є належним доказом, який би підтверджував факт вини останнього.

На думку судді, указані вище обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Згідно до вимог ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП «провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, ст. 10, ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 266, ст. 278, 280, 283-285 КУпАп України,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий