Справа № 126/719/19
Провадження № 33/801/448/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хмель Р. В.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2019 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №262456, 19 березня 2019 року о 14:00 год., по вул. Комарова, в с. Флорино Бершадського району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився 19 березня 2019 року КНП Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування у м. Бершадь.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, а саме огляд проводився без залучення спеціальних технічних засобів для виявлення стану алкогольного сп`яніння скаржника, а також без залучення свідків на місці зупинки транспортного засобу.

Скаржником вказано, що він не керував транспортним засобом, а лише ремонтував автомобіль «Volkswagen Jetta» біля свого будинку, а тому вину не визнає.

Також, судом не враховане те, що у протоколі про адміністративне правопорушення наявні виправлення щодо часу його складення, що свідчить про порушення процедури складення протоколу і тому він не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом першої інстанції не було допитано свідків зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про неповноту з`ясування обставин справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є те, що вину обвинуваченого має бути доведено поза межами розумного сумніву.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, обставинами, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З матеріалів справи видно, що працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №262456, відповідно до якого 19 березня 2019 року о 14:00 год., по вул. Комарова в с. Флорино Бершадського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився 19 березня 2019 року КНП Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування у м. Бершадь.

В постанові Бершадського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2019 року як на підставу доведеності вини, суд посилався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові поясненнями свідків, висновок медичного огляду, однак суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення містяться виправлення щодо часу його складення, а також не зазначено ознаки, які дають підстави вважати наявність алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Відповідно до наказу МВС України від 06.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Суд на зазначене увагу не звернув, проте такий протокол, що оформлений з порушенням вимог законодавства, не є допустимим доказом у справі.

Також, працівниками поліції було порушено процедуру направлення водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під лікарськими препаратами, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським або в разі незгоди з його результатами, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (далі - Інструкція), водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Також, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не заперечував проти його огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а тому були відсутні підстави для проведення такого огляду в лікарні.

Також, в матеріалах справи відсутній Акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

На запит апеляційного суду, Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування не надала акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. ст. 256, 266 КУпАП, оскільки встановлено, що працівниками поліції не було запропоновано провести огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Звертається увага і на те, що протокол про адміністративне правопорушення складався у приміщенні Бершадського відділу поліції, а не на місці події.

З огляду на вищевикладене, вказаний протокол про адміністративне правопорушення, не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Також, слід зазначити, що у висновку щодо результатів медичного огляду від 19 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 (а.с.4) відсутні відомості за допомогою яких саме засобів було проведено огляд на предмет встановлення та перебування його в стані алкогольного сп`яніння, а також відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами огляду.

Більш того, відповідно до п. 1 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП.

Ч. 1 ст. 265-2 КУпАП встановлює, що у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 265-2 КУпАП після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про виконання поліцейськими вимог ст. 265-2, ч. 1 ст. 266 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також відомостей про тимчасове вилучення водійського посвідчення.

З урахуванням встановлених обставин, виходячи з наведених положень норм КУпАП та ПДР України, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріли справи не містять належних та допустимих доказів про зупинку водія ОСОБА_1 працівниками поліції, не зафіксовано такої зупинки і на відеозаписах, працівник поліції, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, на виклик до суду апеляційної інстанції не з`явився.

При розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не виконав вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, не дослідив матеріали справи, не перевірив чи дотримано поліцейськими вимоги ч. 2 ст. 251, ст. 265-2, ч. 1 ст. 266 КУпАП, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та дійшов до помилкового висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду справи обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить до висновку, що сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: /підпис/ В.В. Оніщук

Згідно із оригіналом:

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.В. Оніщук