Справа №461/7946/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 не сплатив аліменти на утримання його дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 , яка здійснює утримання їх спільної дитини самостійно, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що станом на 01.10.2019 р. згідно розрахунку заборгованості по аліментах загальна сума заборгованості становить 96 146,00 грн., а з часу набрання чинності Закону України, яким передбачається адміністративна відповідальність за заборгованість по аліментах понад 6 місяців (з квітня 2018 р. по вересень 2019 р.) - 14 255,00 грн., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 під час розгляду справи факт правопорушення не заперечив. Зазначив, що готовий і надалі сплачувати аліменти. Окрім того, зазначив, що, на його думку, він не повинен сплачувати аліменти, оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.11.2010 року позбавлений батьківських прав відносно дитини.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Федерлян Ю.М. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-901, виданого 25.02.2010 року Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ј частини заробітної плати щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 23.12.2009 року.

Заява про примусове виконання виконавчого документу подана 16.03.2010 року.

Враховуючи, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017 року, яким встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів, набрав чинності 06.02.2018 року, суд вважає, що з урахуванням ст.8 КУпАП, в даному випадку розмір заборгованості, який становить обов`язкову ознаку об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, необхідно рахувати саме з вказаної дати.

Так, згідно розрахунків заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а саме з 01.04.2018 р. по 30.09.2019 р. становить - 14 255,00 грн., а станом на 01.10.2019 року загальна сума заборгованості становить 96 140,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментах перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та дня набрання чинності вищевказаного Закону.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення №48 від 03.10.2019, постановою про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2010 року, виконавчим листом №2-901/10 від 25.02.2010 року, розрахунками заборгованості.

При цьому, суд враховує, що суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП характеризується виною у формі умислу або необережності.

У даному випадку, ОСОБА_1 є особою працездатного віку, не являється інвалідом, а тому має можливість вжити заходів для свого працевлаштування, однак не робить цього, внаслідок чого не сплачує аліменти на утримання своєї дитини.

Окрім того, суд, з урахуванням положень ч. 2 ст.166 СК України, критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини має наслідком припинення стягнення з нього аліментів на її утримання.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд вважає за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт мінімальної тривалості, передбаченої санкцією інкримінованої йому частини статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у сумі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.183-1, 280, 283, 284 КУпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт тривалістю 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України 384,20 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.Р.Волоско.