Справа №: 307/621/19
Провадження № 3/307/224/19
П О С Т А Н О В А

28 березня 2019 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Ніточко В.В., з участю захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, якi надійшли від управління Держпраці в Закарпатській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працює директором товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоресурс Транс",

за ч.3 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП)

В С Т А Н О В И В:

інспектором праці управління Держпраці в Закарпатській області ОСОБА_3 20 лютого 2019 року, о 11 годині 20 хвилин, складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_2, будучи директором ТОВ "Енергоресурс Транс", вчинив адміністративне правопорушення 20 лютого 2019 року, о 11 годині 20 хвилин, в с. Бедевля, по вул. Бачинського та по вул. Вайнагія, буд. 110, вчинив порушення трудового законодавства, що має тривалий характер і на день перевірки мав місце, а саме: під час інспекційного відвідування, проведеного 19 лютого 2019 року, у виробничому приміщенні автозаправочної станції №3, яка розміщена за адресою: смт. Буштино, вул. Головна, 413, і належить ТОВ "Енергоресурс Транс", виявлено найманого працівника ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительку смт. Буштино, вул. Івана Франка, буд. №108, яка виконувала роботу прибиральника. У письмовому поясненні ОСОБА_4 вказала, що працює у приміщенні АЗС №3 прибиральником з 10 лютого 2019 року. При цьому в поясненні вказала, що на день інспекційного відвідування з нею не було укладено трудовий або цивільно-правовий договір. Під час інспекційного відвідування, проведеного 19 лютого 2019 року, у виробничому приміщенні автозаправочної станції №1, яка розміщена за адресою с. Бедевля, вул. Вайнагія, 110, і належить ТОВ "Енергоресурс Транс", виявлено найманого працівника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, який виконував роботу мийника. У письмовому поясненні ОСОБА_5 вказав, що працює у приміщенні АЗС №1 мийником з 10 лютого 2019 року. При цьому в поясненні вказав, що на день інспекційного відвідування з ним не було укладено трудовий або цивільно-правовий договір. Бухгалтерією Товариства надано наказ №21 від 19 лютого 2019 року, в якому відображено, що ОСОБА_5 прийнятий на роботу на умовах стажування на посаду помічника оператора з 19 лютого 2019 року. При цьому, повідомлення до державної фіскальної служби в Тячівському районі надіслано під час інспекційного відвідування 19 лютого 2019 року, а згідно квитанції №2 отримано повідомлення фіскальною службою 19 лютого 2019 року, о 13 годині 33 хвилини. Разом з тим, згідно журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці працівників ТОВ "Енергоресурс Транс" відсутній розпис ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про проведення з ними інструктажу з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони до початку допущення їх до роботи, відповідно до ст. 29 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України). Таким чином, інспекційним відвідуванням встановлено, що адміністрація ТОВ "Енергоресурс Транс" допустила до виконання роботи найманих працівників ОСОБА_5 з 10 лютого 2019 року та ОСОБА_4 з 10 лютого 2019 року без укладення з ними трудового договору та відповідно не повідомила територіальний орган Державної фіскальної служби за місцем обліку його як платника єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за відповідною формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором в спосіб, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413, чим порушив вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України та вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП.

В суд ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений.

В суді захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 зазначив, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та просив справу відносно останнього закрити, про що подав письмове клопотання.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 18 лютого 2019 року він прийшов на АЗС №1, яка розміщена за адресою с. Бедевля, вул. Вайнагія, 110, і належить ТОВ "Енергоресурс Транс", з бажанням працевлаштуватися на роботу. Йому сказали, що є вакантною посада помічника оператора, назвали перелік документів, необхідних для прийняття на роботу та сказали прийти на наступний день. 19 лютого 2019 року він прийшов на вказану АЗС, подав документи, і поки його документально оформляли на роботу на посаду помічника оператора, він пішов пройтися по вулиці. Поблизу АЗС працювала автомийка, керівником якої був його знайомий ОСОБА_6, куди він і зайшов, щоб дізнатися про можливість працевлаштуватися мийником, у вільний від роботи на АЗС час. ОСОБА_6 запропонував йому попробувати помити його автомобіль, на що він погодився. Однак, в цей час, на автомийку зайшли невідомі йому громадяни, які представилися інспекторами праці, та попросили його написати пояснення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 08 лютого 2019 року, вона уклала цивільно-правовий договір з ТОВ "Енергоресурс Транс" на прибирання приміщення АЗС № 3, яка розташована в смт. Буштино, вул. Головна, 413. Зазначила, що кожний день на роботу вона не ходить, оскільки в її обов'язки входить прибирання приміщення АЗС один раз на 2-3 дні, тобто за потребою. Після завершення прибирання, з нею, складають акт виконаний робіт. 19 лютого 2019 року вона перебувала в приміщенні АЗС, і в цей час зайшли працівники інспекції праці та почали розпитувати її, чи укладався з нею трудовий договір. Вона відповіла, що не укладався. Про те, чи був з нею укладений цивільно-правовий договір, її ніхто не питав. Зазначила, що на вимогу та під диктовку інспектора праці вона написала пояснення, в якому, через страх, зазначила все, що хотів даний інспектор, в тому числі і те, що працює не з 08 лютого, а з 10 лютого 2019 року та нібито, без жодних документів.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст.3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м'якого покарання) від 02 листопада 2004 року, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд", яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст.41 КУпАП передбачена відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов'язковими елементами якого є: об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Згідно цивільно-правового договору №08/02-6 від 08 лютого 2019 року ОСОБА_4 надає ТОВ "Енергоресурс Транс" послуги з комплексного прибирання приміщень, прилеглої території та догляду за рослинами.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року №435, страхувальники, крім зазначених у пунктах 5, 6 цього розділу, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з ФО - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у частині подання Звіту за таких осіб зобовязані формувати та подавати до органів доходів і зборів Звіт протягом 20 календарних днів, що настають за останнім днем звітного періоду. Звітним періодом є календарний місяць.

Тобто, висновок інспектора праці ОСОБА_3, про те, що директор ТОВ "Енергоресурс Транс" ОСОБА_2 допустив ОСОБА_4 до виконання роботи без укладення з нею у письмовій формі трудового договору, та без укладення з нею договору цивільно-правового характеру, є безпідставним і не відповідає дійсним обставинам справи.

Відповідно до п.2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Відповідно до п.11 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема, під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень обєкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам обєкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Зазначеною нормою чітко визначено, що правом проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень обєкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ставити керівнику та/або працівникам обєкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення, інспектори праці наділені виключно під час інспекційного відвідування.

Виходячи з вищенаведеного, судом не береться до уваги письмове пояснення ОСОБА_4, що міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оскільки з даного письмового поясненні вбачається, що воно було складено 19 лютого 2019 року, о 11 годині 15 хвилин, у смт. Буштино, однак, тривалість інспекційного відвідування ТОВ "Енергоресурс Транс" складала: початок - 13 година 15 хвилин 19 лютого 2019 року, завершення - 15 година 30 хвилин 19 лютого 2019 року, тобто, пояснення у ОСОБА_4 було відібрано ще до початку інспекційного відвідування.

Щодо висновку інспектора праці ОСОБА_3 про допуск адміністрацією ТОВ "Енергоресурс Транс" до виконання роботи найманого працівника ОСОБА_5 з 10 лютого 2019 року, без укладення трудового договору, суд зазначає наступне.

18 лютого 2019 року ОСОБА_5 подав заяву про прийняття на роботу помічником оператора автозаправочної станції з 19 лютого 2019 року.

Наказом ТОВ "Енергоресурс Транс" №36 від 19 лютого 2019 року ОСОБА_5 було прийнято на роботу помічником оператора заправочної станції АЗС №1, з 19 лютого 2019 року, зі строком випробування 1 місяць, і цього ж дня, ОСОБА_5 був ознайомлений з посадовою інструкцією, про що свідчить його підпис. Запис про прийняття на роботу помічником оператора заправочної станції ТОВ "Енергоресурс Транс" на підставі наказу №36 від 19 лютого 2019 року міститься у трудовій книжці ОСОБА_5

Згідно наказу ТОВ "Енергоресурс Транс" №21 від 19 лютого 2019 року, ОСОБА_5 було допущено до стажування помічником оператора заправочної станції АЗС №1, на період з 19 лютого 2019 року по 19 березня 2019 року.

19 лютого 2019 року ТОВ "Енергоресурс транс" було повідомлено орган Державної фіскальної служби про прийняття на роботу ОСОБА_5

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 № 413 "Про порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу", повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором, в тому числі засобами електронного звязку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису.

Згідно вимог КЗпП України, трудовий договір укладається у письмовій формі та оформляється у вигляді наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу про прийняття працівника на роботу.

Тобто, на момент проведення інспекційного відвідування та складання протоколу про адміністративне правопорушення, з ОСОБА_5 був укладений трудовий договір, оформлений наказом ТОВ "Енергоресурс Транс" №36 від 19 лютого 2019 року про прийняття на роботу.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2, вбачається, що 19 лютого 2019 року ОСОБА_5 було допущено до роботи мийником.

Однак, із штатного розпису ТОВ "Енергоресурс Транс" вбачається, що така посада у товаристві взагалі не передбачена, і згідно відомостей з єдиного державного реєстру юридичних осіб товариство не здійснює такого виду діяльності як надання послуг автомийок.

Судом, також, не береться до уваги письмове пояснення ОСОБА_5, що міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оскільки з даного письмового пояснення вбачається, що воно було складено 19 лютого 2019 року, о 11 годині 50 хвилин, у с. Бедевля, однак, тривалість інспекційного відвідування ТОВ "Енергоресурс Транс" складала: початок - 13 година 15 хвилин 19 лютого 2019 року, завершення - 15 година 30 хвилин 19 лютого 2019 року, тобто, пояснення у ОСОБА_5 було відібрано ще до початку інспекційного відвідування.

Також, суд зазначає, що із договору № 1 суборенди нежитлових приміщень від 01 лютого 2019 року, укладеного між ТОВ "Енергоресурс Транс" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, вбачається, що приміщення автомийки, у якому інспектором праці було виявлено ОСОБА_5 під час мийки автомобіля, перебуває у користуванні на умовах оренди у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6

Тобто, станом на час проведення інспекційного відвідування та складання протоколу про адміністративне правопорушення, ТОВ "Енергоресурс Транс" у приміщенні мийки господарську діяльність не здійснювало, а таку діяльність здійснював інший субєкт ФОП ОСОБА_6

Отже, перебуваючи в приміщенні мийки, ОСОБА_5 не міг жодним чином бути допущеним ТОВ "Енергоресурс Транс" до роботи без укладення трудового договору.

Доданий посадовою особою до матеріалів справи про адміністративне правопорушення диск із записом проведення інспекційного відвідування не може вважатися допустимим доказом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.6 п.11 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 інспектори праці мають право фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Поряд з цим, відповідно до п.22. Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Жодних матеріалів, зафіксованих засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційного відвідування 19 лютого 2019 року, у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких був би проставлений номер акта, до акту інспекційного відвідування №ЗК 79/221/АВ від 19 лютого 2019 року додано не було.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

А тому, беручи до уваги вищенаведене, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у даній справі слід закрити за відсутність у діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 (фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)) КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 283, 284, КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Суддя В.В. Ніточко