КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

захисників ІгнатенкаВ.В.

МеньшиковаГ.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 15 вересня 2018 року, о 05 год. 20 хв. ОСОБА_2, рухаючись у м. Києві, по вул. І.Шамо, 14, керував автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та прийняти нову, якою закрити провадження стосовно нього на підставі ст. 247 КУпАП, посилаючись на порушення суддею місцевого суду норм процесуального та матеріального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, оскільки містить скорочення, виправлення назви транспортного засобу, незрозумілі та нерозбірливо вказані анкетні дані свідків, у додатках до протоколу не вказано роздруківку приладу "Драгер". У протоколі, на переконання апелянта, відсутній підпис свідка ОСОБА_5

Крім того, суддя місцевого суду у постанові неповно виклав пояснення свідка ОСОБА_6, який у судовому засіданні на запитання захисника відповів, що на місці проведення огляду записи до роздруківки приладу "Драгер" не вносились, та свідок не зміг відповісти, який саме результат показав зазначений прилад.

Також зазначав, що згідно технічних характеристик та інструкції до приладу "Драгер", його калібрування має проводитись кожні 200 використань, у той час як наявний у матеріалах справи тест має номер 948.

Працівниками поліції та у суді першої інстанції не надано для ознайомлення наявний у справі диск із відеозаписом, у зв'язку з чим, на думку апелянта, вказаний диск не може бути визнаний доказом у справі.

Суддя місцевого суду не досліджував диск із відеозаписом у судовому засіданні, та не вирішив клопотання сторони захисту про визнання вказаного доказу недопустимим.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисників Ігнатенка В.В. та Меньшикова Г.О., які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 "а" Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 15 вересня 2018 року, у відповідності до якого, цього ж дня о 05 год. 20 хв. ОСОБА_2, керував автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_2у м. Києві, по вул. І.Шамо, 14, з ознаками алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил /а.с. 1/;даними роздруківки результату тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння, результат тесту становить 1,41 проміле /а.с. 2/; актом огляду на стан сп'яніння, згідно даних якого, у зв'язку із виявленням у ОСОБА_2 ознак стану алкогольного сп'яніння: запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійкої ходи, працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 проведено огляд ОСОБА_2 за допомогою приладу "Драгер", результат тестування - 1,41 проміле /а.с. 2/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 від 15 вересня 2018 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб о 07 год. 43 хв. ОСОБА_2 пройшов перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого становив 1,04 проміле /а.с. 3-4/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить скорочення, незрозумілі та нерозбірливо вказані анкетні дані свідків, та у ньому відсутній підпис свідка ОСОБА_5, спростовуються даними дослідженого протоколу, який містить у собі всі передбачені ст. 256 КУпАП відомості, які викладені чітко та розбірливо. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 256 КУпАП, протокол підписаний особою, яка його склала, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та свідками, утому числі свідком ОСОБА_5

Наявність у протоколі виправлення назви транспортного засобу, та відсутність даних про роздруківку приладу "Драгер" у додатках до протоколу, не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимими доказом.

Крім того, ОСОБА_2 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак зауважень чи заперечень щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідній графі протоколу ОСОБА_2 не висловлював.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя місцевого суду у постанові неповно виклав пояснення свідка ОСОБА_6, та не дослідив наявний у справі диск із відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, не впливають на правильність прийнятого суддею місцевого рішення, оскільки наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9 "а" Правил, та інших переконливих даних, які б безумовно спростовували висновки суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено.

Крім того, як убачається із оскаржуваної постанови, вона не містить посилання на диск із відеозаписом, як на доказ винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що вказаний диск не наданий для ознайомлення стороні захисту, та суддею не вирішено клопотання захисника про визнання відеозапису недопустимим доказом, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду.

Посилання апелянта на те, що згідно технічних характеристик та інструкції до приладу "Драгер", його калібрування має проводитись кожні 200 використань, у той час як наявний у матеріалах справи тест має номер 948, не є підставою для визнання вказаного доказу неналежним та недопустимим .

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В. Мельник