Справа №588/1452/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Линник О. С.
Номер провадження 33/816/453/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , з участю секретаря судового засідання Козупиці М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 588/1452/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 08.10.2019, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді та закрити провадження за відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки незважаючи на те, що протокол складений за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, суд в мотивувальній частині ухвали зазначив, що він керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, в протоколі зазначена тільки одна ознака алкогольного сп`яніння та не вказано про його дії щодо відмови від проходження огляду.

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 08.10.2019 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн з позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 . 11.08.2019 в 08:52 в м. Тростянець по вул. Кеніга керував мотоциклом ІЖ П-3 д. н. з. НОМЕР_1 СУА з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у лікувальному закладі КНП «Тростянецька міська лікарня» ТМР відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а його завданнями є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 388168 від 11.08.2019, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, крім зазначеного вище протоколу, об`єктивно підтверджується та узгоджується з іншими дослідженими доказами у справі, а саме:

- показаннями допитаних судом першої інстанції та апеляційним судом свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких вони були запрошені працівниками поліції. Біля бару «Меридіан» ОСОБА_7 стояв біля мотоцикла та відмовився від пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» чи в лікарні;

- показаннями допитаного суддею суду першої інстанції свідка ОСОБА_8 , згідно яких під час патрулювання він помітив мотоцикл, водій та пасажир якого не мали шоломів. Після зупинки т/з перевірив документи у водія та, відчувши запах алкоголю, спитав чи вживав водій спиртне. ОСОБА_3 відповів, що вживав напередодні, проте в присутності двох свідків відмовився проходити огляд на стан сп`яніння та надавати письмові пояснення і підписувати протокол.

Суддею суду першої інстанції допитаний також і свідок ОСОБА_9 , який повідомив, що він рибалив біля бару «Меридіан» у м. Тростянець, коли до нього під`їхав ОСОБА_3 , а потім патрульна поліція, проте його показання оцінені критично, оскільки цей свідок товаришує з ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо, а згідно ч. 2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Докази суддя оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти наведеним вище доказам, оскільки вони жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 про обставини події, а сам ОСОБА_3 пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки розгубився.

Безпідставними є і доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі зазначена тільки одна ознака алкогольного сп`яніння, оскільки законом не встановлено мінімальної кількості таких ознак, необхідних для проходження огляду на стан сп`яніння, а запах алкоголю з порожнини рота явно свідчить про ймовірність вживання людиною алкоголю та перебування в стані сп`яніння, що є підставою для проведення огляду з метою виявлення такого стану.

Доводи апеляційної скарги про те, що в постанові судді не зазначено про спосіб ухилення від огляду на стан сп`яніння задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_3 категорично відмовився від такого огляду, про що зазначили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що не було встановлено стану його алкогольного сп`яніння, то вони є необґрунтованими, оскільки адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП настає також у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а відповідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова, є визначена у ст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

Згідно встановленої процедури огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським: 1) на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього. Цей протокол розглянутий суддею з урахуванням вимог ст. 268, 279 і 280 КУпАП і на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку, є достатніми для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому апеляційний суд враховує також і рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де Суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_3 як водій т/з, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, які має дотримуватися при експлуатації т/з за будь-яких обставин.

Постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 08.10.2019 відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.