справа № 520/4019/19
провадження № 3/520/1773/19
ПОСТАНОВА

28.02.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з матеріалами, що надійшли від державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 183-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2019 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений 21 лютого 2019 року державним виконавцем Другого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 за ст. 183-1 КУпАП - ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, сукупний розмір заборгованості на момент складення протоколу перевищує шість місяців, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень частини 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП зобов'язано орган при розгляді справи з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У даному випадку до протоколу, складеному 21.02.2019 року державним виконавцем Другого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 за ст. 183-1 КУпАП не додано належних письмових доказів. Так, відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження, докази вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, а також докази вчинення державним виконавцем дій щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь стягувача (за період з дати відкриття виконавчого провадження (дата не зазначена) по лютий 2019 року).

Окрім того, з протоколу і доданих до нього матеріалів вбачається, що в повній мірі не ідентифіковано особу, відносно якої складено протокол, зокрема не зазначено місце роботи та посада особи, відносно якої складено протокол. Не зазначено та не надано документу, у відповідності до якого було встановлено особу, відносно якої складено протокол.

До матеріалів справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів, а також докази вчинення державним виконавцем дій щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь стягувача, відносно якого також відсутні будь-які відомості.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, в якому має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; відомості щодо місця проживання боржника та стягувача, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції №512/5, у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чи порушення законних вимог виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) на бланку за встановленою формою (додаток 11). Зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Усі реквізити протоколу заповнюються виконавцем розбірливим почерком державною мовою. Не допускаються закреслення або виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, відносно якої він складений. До протоколу виконавця додаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення від 21.02.2019 року, складений державним виконавцем Другого Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 не відповідає вищезазначеним приписам чинного законодавства.

Відповідно до статті 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи судді необхідно вирішити в т. ч. такі питання: чи правильно складено протокол і інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи є необхідні для розгляду матеріали.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що предявляється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур.

Системно аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що обєктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, характеризується бездіяльністю особи, яка повинна сплачувати періодичні платежі кожного місяця у визначеному розмірі. Часом вчинення такого правопорушення є відповідний період, в який особа не сплачувала аліменти.

Перед судом поставлене питання щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за несплату аліментів.

На підтвердження бездіяльності ОСОБА_2, періоду несплати аліментів, доданий розрахунок заборгованості. Однак з наданого розрахунку не зрозуміло за який період виникла заборгованість.

Відповідальність за вказане правопорушення була встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-УІІІ від 07 грудня2017 року, який набув чинності через місяць з дня опублікування, а саме 06 лютого 2018 року. Тож, до 06 лютого 2018 року вказані діяння не передбачали адміністративної відповідальності.

Натомість, в розрахунку лише зазначена загальна сума заборгованості по аліментах без уточнення періоду її виникнення.

Протокол підлягає поверненню на дооформлення у звязку з порушенням ч.1 ст.256 КУпАП.

Так, дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 183-1 КУпАП, як несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Стаття 183-1КУпАП складається з двох частин, а саме: несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Несплата аліментів на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне органне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від двохсот сорока до трьохсот шістдесяти годин.

Примітка. Під повторним вчиненням правопорушення у цій статті слід розуміти невжиття особою заходів щодо сплати аліментів протягом двох місяців з дня відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, призначеного з підстав, передбачених цією статтею.

Главу 14 доповнено статтею 183-1згідно із Законом № 2234-VIII від 07.12.2017; в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018\

Однак, в протоколі не вказана частина статті 183-1 КУпАП.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 23.12.2005 р., визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Враховуючи вищевикладене, протокол не може розглядатись суддею без усунення порушень, допущених при його складанні, оскільки за наслідками таких встановлених недоліків немає можливості повно, всебічно та об'єктивно розглянути дану справу, а тому матеріали адміністративної справи слід повернути на доопрацювання для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст.254, 256, 276, 278, 280 КУПАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи № 520/4019/19 (провадження № 3/520/1773/19) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП направити для належного оформлення до Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси територіального управління юстиції в Одеській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Літвінова І. А.