Справа № 444/3221/18 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 33/811/65/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 29 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 29.12.2018,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1. та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352, 40 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 15.10.2018 о 09 год. 30 хв. в смт. Куликові Жовківського району Львівської області по вул. Грушевського, 34, керував транспортним засобом OPEL VIVARO номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на стан сп'яніння з використанням алкотестеру «Драгер» 0715 на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох понятих та своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову судді Жеребецький Р.С. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки суддею справа була розглянута не об'єктивно, без всебічного, повного з'ясування обставин справи.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу при ньому не складався, його паспортні дані також працівники поліції отримали не від нього. З самим протоколом зміг ознайомитися лише в суді, оскільки такий йому вручений не був, запис про відмову підписувати протокол є неправдивим, а тому такий протокол повинен бути визнаний незаконним. Свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, які в протоколі зазначені свідками, до суду першої інстанції не з'явилися, а тому їх письмові пояснення не можна брати до уваги, як доказ.

Апелянт наполягає, що він за кермом не був, а в машині перебував як пасажир. У той же час свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 давали покази в суді під присягою, та пояснили, що свідків, зазначених в протоколі, на місці зупинки не було, а там знаходилися лише троє поліцейських. Також в справі відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я. Крім того його від кермування не було відсторонено, що свідчить про невідповідність дій працівників поліції в сукупності з іншими доказами.

Апелянт наголошує, що відеозапис наданий працівниками поліції є не в повному об'ємі та не мітить доказів керування ним транспортного засобу, оскільки такий запис не вівся постійно, не показано хто саме був за кермом. Таким чином в суді не встановлено беззаперечних доказів того, що саме він, 15 жовтня 2018 року, керував автомобілем OPEL VIVARO номерний знак НОМЕР_1 в смт. Куликів по вул. Грушевського біля буд. 34.

Апелянт ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, як повісткою так і в телефонному режимі, однак в суд не прибув з невідомих причин, клопотань про перенесення слухання справи в суд апеляційної інстанції не подавав.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 15.10.2018 року серії БД № 081727, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на сатану сп'яніння з використанням приладу «Драгер» 0715 на місці зупинки та в медичному закладі в присутності двох свідків, також відмовився надавати пояснення і підписувати протокол, копію протоколу не отримав (а.с.2,3);

- копією постанови від 15.10.2018 серії НК № 937580 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП за керування ТЗ без посвідчення водія (а.с. 4);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, які підтвердили факт відмови водія від проходження перевірки на визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі (а.с.6,7).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Покликання в апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду без з'ясування всіх фактичних обставин справи, а також те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля і що на місці зупинки транспортного засобу були інші свідки, не ті які записані в протоколі, апеляційний суд вважає необґрунтованими й до уваги не бере, оскільки такі покликання спростовуються наявним в справі відеозаписом (а.с.60).

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 29 грудня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах