ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1890/19
провадження № 3/753/1692/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 284440, 23 грудня 2018 року о 12 годині 20 хвилин по вулиці Бориспільській, 12-Б в місті Києві, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «БМВ 520» н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 пояснив, що 23.12.2018 року в дорозі у нього зламався автомобіль та пар від двигуна попав в салон, він їхав на мінімальній швидкості з відчиненими вікнами до свого будинку, щоб залишити автомобіль, проте під будинком його зупинили працівники поліції. Останні, не повідомивши причини зупинки та не представившись, почали пропонувати поїхати на до лікаря для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. ОСОБА_2 одразу заперечив проти підозри працівників поліції та пояснив їм, що наркотичних засобів не вживає взагалі, а можливості поїхати до лікаря не має, оскільки має відвезти сина на вокзал і потяг, який відправляється через дві години. Проте працівники поліції не зважали на його пояснення та складали відносно нього матеріали. ОСОБА_2 зазначив, що працівники поліції не роз'яснювали йому права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, не пропонували пройти такий огляд на місці події, а оскільки він потрапив у таку ситуацію вперше в житті, він відчував психологічний тиск з боку працівників поліції та не знав, як поводитись у даній ситуації. Просив закрити провадження відносно нього в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення БД № 284440 від 23.12.2018 року (а.с.1), пояснення свідків (а.с. 2), витяг з б/д «Армор» (а.с. 3), лист начальника відділу адміністративної практики УПП у м. Києві О.М. Коржука (а.с. 8), довідку старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у м. Києві С.Ф. Касько (а.с. 9), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Так, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення БД № 284440 від 23.12.2018 року обставини не узгоджується з наявними у справі поясненнями свідків, які складено бланкетно та з яких вбачається, що в їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря нарколога. Проте, з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що йому не пропонували пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Крім того, даний протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП та п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, оскільки графи «Місце проживання особи» та «Свідки чи потерпілі» не заповнені, а в графі «До протоколу додаються» вказана інформація, яка спростовується довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у м. Києві С.Ф. Касько. Вказані обставини викликають сумніви у достовірності інших даних, вказаних у даному протоколі, в зв'язку з чим, суд не може визнати його належним та допустимим доказом.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі « Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов'язку на суд не передбачено.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вищевикладене, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя