Справа № 761/3971/19
Провадження № 3/761/1448/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов Андрій Анатолійович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової карки платка податків НОМЕР_1,

за ст.130 ч.1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

19.01.2019 о 03 год. 11 хв. водій ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Січових Стрільців, 10, керував транспортним засобом «SSANGYONG KORAN», д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER» Alcotest 6820 №0556» в присутності двох свідків. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний - 0,99 ‰.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що кваліфікується судом, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 19.01.2019р. серії БД № 238704, акт огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому вказані відомості про проходження огляду в присутності свідків, результат огляду на стан сп'яніння: 0,99 ‰, дійшов висновку про доведеність винуватості водія ОСОБА_1 у скоєнні зазначеного правопорушення.

При цьому, посилання особи, що притягується до адміністративної відповідальності щодо відсутності в матеріалах справи доказів його вини не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Так, твердження, що на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення був присутній лише один свідок не відповідає дійсним обставинам справи, адже в протоколі вказані дані про двох свідків та їх засоби зв'язку, а в поясненнях та в акті огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів також зазначені їх адреси.

При цьому, з актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 було ознайомлено, про що міститься його підпис, а усі спеціальні технічні засоби, що використовуються поліцейськими для проведення оглядів мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повідку робочого засобу вимірювальної техніки.

Також матеріали справи не містять доказів того, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності, забажала пройти огляд на стан сп'яніння у лікаря-нарколога, а поліцейськими йому в цьому було відмовлено

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил).

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на вище викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнути останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

При накладенні адміністративного стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, вважаю, що стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. та позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідає вимогам ст.ст. 23,33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленої законом на 1 січня календарного року.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Суддя: Осаулов А.А.