Справа № 128/2884/19
ПОСТАНОВА
Іменем України
25 жовтня 2019 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює на посаді старшого помічника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 ,
-за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -
УСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 25.10.2019 року, вбачається, що майор ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого помічника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 з 14.01.2019.
Під час проходження військової служби, зокрема при виконанні обов`язків військової служби, у відповідності до ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_2 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, утримуватися від негідних вчинків та стримувати інших від їх вчинення, проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям і злочинам серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини, встановлювати такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.
Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
У відповідності до ст. ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказом командира військової частини НОМЕР_1 встановлено розпорядок дня військової частини.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII, на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Проте, майор ОСОБА_1 , перебуваючи на вищевказаній посаді, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, діючи умисно, у порушення наведених вище вимог закону, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та не виконував свої безпосередні функціональні обов`язки, тим самим недбало поставився до виконання своїх службових обов`язків за посадою та військової служби в цілому. Продовжуючи недбале ставлення до військової служби, майор ОСОБА_1 з 08 год. 30 хв. 15.10.2019 проводив час на власний розсуд, нехтуючи обов`язками військової служби. І лише 15.10.2019 близько 12 год. 00 хв. майор ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання обов`язків військової служби. Зазначена вище безвідповідальність та фактичне самоусунення ОСОБА_1 від виконання своїх службових обов`язків, військової служби у цілому, впливає на боєздатність військової частини в цілому, знижує рівень готовності до виконання завдань за призначенням. Вказане підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , поясненнями самого ОСОБА_1 та матеріалами, отриманими з військової частини НОМЕР_1 .
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КпАП України.
Правопорушник ОСОБА_1 вину визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо не карати та застосувати відносно нього мінімальне адміністративне стягнення, розгляд справи просив провести у його відсутність, про що надав відповідну заяву.
Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України неявка особи, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи не перешкоджає розгляду даної справи у її відсутність.

Вина гр. ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 25.10.2019, поясненнями ОСОБА_1 , службовою-характеристикою на ОСОБА_1 , медичною характеристикою на ОСОБА_1 , службовою карткою ОСОБА_1 , поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , копією журналу інструктажу особового складу ВЧ НОМЕР_1 , який вибуває у відпустку, відрядження та за межі гарнізон та іншими матеріалами справи.
На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про його особу, вважаю з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним так і іншими особами нових правопорушень, можливим застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу і саме такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення скоєного ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп.
Керуючись ст.ст.40-1, ч. 2 ст. 172-15, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя
ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465,00 грн..
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя І.А. Ганкіна