П О С Т А Н О В А

Справа № 126/160/19

Провадження № 3/126/226/2019

"14" березня 2019 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області

ОСОБА_1

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя Війтівка, Першотравнева 107, РНОКПП до адміністративної відповідальності не притягувався ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №000848 від 14.01.2019 року, ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 14.01.2019 року о 17-20 год. в м. Бершадь по вул. Ю Коваленка керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. ОГляд на стан сп'яніння у встановленому порядку проводився в Бершадській ОЛІЛ. Від проходження огляду у лікаря відмовився.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 провину в інкримінованому правопорушенні не визнав та показав, що у вказаний в протоколі час та місце його зупинив інспектор поліції та попросив пред'явити посвідчення водія і документи на авто. Після перевірки вказаних документів поліцейський повідомив, що на його думку він перебуває в нетверезому стані та по даному факту необхідно скласти протокол про адміністративне правопорушення, що в подальшому і було зроблено. Однак, цього дня він спиртних напоїв не вживав, у стані алкогольного сп'яніння не перебував та пройти медичне освідування на стан сп'яніння йому працівники поліції не пропонували. З урахуванням поведінки працівників поліції, попросив пройти освідування у лікарні в присутності захисника, на що було вчинено запис не про залучення захисника, а про відмову від проходження освідування, що є неправдивим. Крім того, до матеріалів справи додано покази свідків, яких не було залучено до складання протоколу про адміністративне правопорушення та, які не були присутні при відмові у наданні йому захисника. З урахуванням викладеного, просить провадження у справі закрити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає в разі керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2, 3, 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п.п. 1, 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду. Огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Як вказав в судовому засіданні ОСОБА_2, пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів йому навіть ніхто не пропонував, його вимогу про залучення захисника було проігноровано та трактовано, як відмову від проходження освідування.

З письмових пояснень свідків вбачається, що вони були присутні при зупинці транспортного засобу, однак під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, свідків залучено не було, що суперечить вищеописаним вимогам. Крім того у змісті протоколу неоднозначно сформовано суть правопорушення, оскільки вказано як про перебування особи в стані сп'яніння, так і про відмову від проходження освідування на стан сп'яніння, що виключає можливість судді кваліфікувати дії ОСОБА_2 із посиланням на диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 дійсно відмовився від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп'яніння. Наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків не відображають суті і обставин вчинення правопорушення, що викликає у суду сумніви стосовно того чи дійсно вказані особи були свідками описаної в протоколі події.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 глави 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 № 1395, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків, однак у протоколі складеному відносно ОСОБА_2 відсутні відомості, про посвідчення свідками відмови правопорушника від підписання протоколу.

Згідно розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп'яніння.

Жодних доказів про те, що ОСОБА_2 був відсторонений від керування автомобілем чи акт тимчасового затримання транспортного засобу в матеріалах справи відсутні.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р. В. Хмель