Справа № 137/191/19
Провадження № 33/801/236/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Літинського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2019 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

11 лютого 2019 року о 22 год 50 хв. по вул. Соборній в смт Літин Вінницької області ОСОБА_2, керуючи автомобілем DAF XF 95.430, державний номерний знак НОМЕР_1, із напівпричепом VAN HOOL 3В0053, державний номерний знак НОМЕР_2, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, а також особливості вантажу, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, допустив перекидання причіпу, що призвело до його пошкодження, та пошкодження дорожніх споруд (паркану).

Постановою судді Літинського районного суду Вінницької області віл 12 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384 грн 20 к. на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив змінити постанову та призначити стягнення у виді штрафу.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що суддя суду першої інстанції не взяв до уваги, що шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдана, фактично, лише його власному майну, він вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав вину, є фізичною особою-підприємцем, єдиним видом діяльності якого визначено вантажні перевезення, а позбавлення права керування транспортними засобами позбавляє його єдиного джерела існування.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Види адміністративних стягнень визначено у статті 24 цього Кодексу. Зокрема, за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:

1) попередження;

2) штраф;

2-1) штрафні бали;

3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення;

4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення;

5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання);

позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю;

5-1) громадські роботи;

6) виправні роботи;

6-1) суспільно корисні роботи;

7) адміністративний арешт;

8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Конструкція цієї норми вказує на те, що позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання)(пункт 5 частини першої статті 24 КУпАП) є більш суворим видом адміністративного стягнення, ніж штраф (пункт 2 частини першої статті 24 КУпАП).

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Пунктом 1 частини першої статті 34 КУпАП щире розкаяння винного визнано обставиною, що пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Санкція статті 124 КУпАП встановлює альтернативні види адміністративних стягнень за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна: від більш м'якого - штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до більш суворого - позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, розкаявся, шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяна, фактично, лише його майну (вказівка у протоколі про пошкодження паркану не може бути взято до уваги, тому що не містить зазначення ні власника/володільця цього майна, ні ознак які його ідентифікують, ні розміру збитків). Крім того, ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, єдиним видом дільності якого є послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Оскільки суддею суду першої інстанції не наведено жодних обставин, які б вказували на необхідність застосування до ОСОБА_2 більш суворого виду адміністративного стягнення із передбачених санкцією статті 124 КУпАП, наведені вище обставин вказують на можливість його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами шляхом накладення стягнення у виді штрафу, натомість накладення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами позбавить його єдиного засобу для існування на тривалий час, то апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову судді суду першої інстанції в частині призначеного стягнення та накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 340 (триста сорок) грн 00 к.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Літинського районного суду Вінницької області від 12 лютого 2019 року змінити.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 340 (триста сорок) грн 00 к.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом О. С. Панасюк