справа №619/168/19
провадження №3/619/231/19
Постанова

іменем України

05 березня 2019 року суддя Дергачівського суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Дергачі Харківської області, з вищою освітою, розлученої, має на утриманні доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючої інженером в АТ «Харківобленерго», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.124 КУпАП,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Харків, не одруженого, працюючого водієм ТОВ «Саноіл», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 124 КУпАП, -

установив:

30.12.2018 інспектором СРПП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ст. л-ом поліції Хоменко П.І. складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №018538, згідно даним якого 30.12.2018 о 12год 24хв, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108 державний номер НОМЕР_1 в м. Дергачі пров. Парковий, не вибрала безпечну швидкість руху та боковий інтервал, чим допустила зіткнення з автомобілем MAN держ.номер НОМЕР_3 з напівпричепом державний номер НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, чим порушила п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, завдавши матеріальний збиток.

30.12.2018 о 12год 25хв, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом MAN державний номер НОМЕР_3 з напівпричепом державний номер НОМЕР_4, не вибрав безпечну швидкість руху, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_1, чим завдано матеріальний збиток, порушено п.1.5, 12.1 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала повністю та пояснила, що вона 30.12.2018 керувала автомобілем ВАЗ-2108 та побачивши вантажний автомобіль, який щойно здійснив лівий поворот по головній дорозі, зупинилася, щоб роз'їхатися з ним, однак, водій почав гальмувати і причеп автомобіля МАН задів дзеркало та ліве заднє крило, пошкодивши їх, після цього автомобіль МАН зупинився.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що 30.12.2018 він керував автомобілем МАН з напівпричепом та здійснивши лівий поворот по головній дорозі, зі швидкістю 30-40км/год, побачив, що назустріч їде автомобіль ВАЗ-2108, якого почало зносити у бік його автомобіля, у зв'язку з чим, він різко зробив маневр вправо, щоб уникнути зіткнення, та почав гальмувати, однак, відбулося перше зіткнення з баком пального, потім ВАЗ-2108 поплив вздовж причепу і металевим пристроєм «башмак» завдало пошкоджень задньому лівому крилу автомобіля ВАЗ-2108.

Суд зазначає, що правова позиція по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає ретельній перевірці під час судового розгляду з огляду на вільне визначення своєї позиції до вчиненого, правильного розуміння обставин події, шляхом безпосереднього дослідження доказів судом, а обов`язок органу (особи), який склав протокол про адміністративне правопорушення нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, показання свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачено ст.252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя дійшов висновку, що матеріали справи не містять достатніх даних, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, пунктом 12.1. Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1. ПДР встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з вимогами п.1.10. ПДР передбачено, що безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої і гарантована безпека дорожнього руху.

Смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона була пасажиром на задньому сидінні за водієм в автомобілі ВАЗ-2108, яким керувала донька ОСОБА_1 і коли водій побачила великий вантажний автомобіль МАН з причепом, який виїхав назустріч, здійснивши лівий поворот, оскільки дорога повертає ліворуч, то вона зупинилася для роз'їзду з даним транспортним засобом. Водій вантажного автомобіля почав різко гальмувати і при цьому, його почало заносити в бік їхнього автомобіля і відбувся удар у ліву сторону автомобіля. При цьому, автомобіль, у якому вони знаходилися перебував своїй на смузі руху ближче до правої сторони, здійснити будь-які маневри вправо можливості не було, оскільки на узбіччі лежало багато снігу.

Також, згідно схеми наслідків ДТП зафіксовано, що ширина дороги 5,6м, тобто смуга для руху транспортних засобів в одному напрямку становить 2,8м, автомобіль ВАЗ-2108 розташований на своїй смузі руху на відстані 0,5м від краю проїзної частини, тоді як автомобіль MAN з напівпричепом частково розташований на зустрічній смузі руху, що свідчить про неврахування габаритів керованого ОСОБА_2 автомобіля та що останній не вибрав безпечний боковий інтервал, в результаті чого сталося зіткнення.

Додана схема наслідків ДТП не встановлює будь-яких винних дій водія ОСОБА_1

Крім того, факт розташування автомобілів під час ДТП підтверджується фотографією, наданою ОСОБА_1, яка оглянута у судовому засіданні.

Наведене вище свідчить про те, що водій ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці, діяла у відповідності з п.12.1 ПДР, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже за таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, оскільки у її діях немає такого елементу складу адміністративного правопорушення, як вина, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно ч.2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доказана у повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди, підписаною останнім без зазначення зауважень, показаннями свідка у судовому засіданні.

Відповідно до п. 1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Згідно п.п. 2.3 "б" Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, порушення п.п.1.5, 12.1 ПДР водієм ОСОБА_2, знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди і з сукупності наявних у справі доказів вбачається, що саме порушення вказаних пункті» ПДР України з боку останнього призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34, 35 КУпАП, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, у межах санкції ст.124 КУпАП.

Відповідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п.1 ч.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 /триста сорок/ гривень.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко