Справа № 201/2273/19
Провадження № 3/201/1109/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Шелестов К.О., з секретарем: Пухловою О.О., за участю: прокурора Кривцуна С.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з відділу УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції, стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, громадянина України, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, працюючого проректором з навчальної роботи КВНЗ «Дніпропетровська академія музики ім. М. Глінки» ДОР», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнутого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою УЗЕ в Дніпропетровській області 21 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 957 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідно до якого, останній, займаючи посаду проректора з навчальної роботи КВНЗ «Дніпропетровська академія музики ім. М. Глінки» ДОР», будучи відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10 червня 2016 року № 3, із змінами, внесеними рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року за № 960/29090, шляхом вчинення відповідних дій, спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, тобто поза межами встановленого законом терміну (по 31.03.2017 року включно), без поважних причин подав щорічну декларацію за минулий 2016 рік лише 30 січня 2019 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані посадовою особою поліції за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення визнав частково та підтвердив, що у 2017 році він вважав, що подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави і місцевого самоврядування за минулий 2016 рік, однак, з огляду на технічні проблеми, декларація не була опублікована на офіційному веб-сайті НАЗК, про що йому стало відомо лише у січні 2019 року після перевірки співробітниками поліції, у звязку із чим, він одразу подав вказану декларацію повторно, а отже, у нього відсутній умисел на вчинення цього адміністративного правопорушення.

Прокурор Кривцун С.О. у судовому засіданні вважав за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, посилаючись на достатність доказів винуватості останнього у вчиненні зазначеного правопорушення.

Вислухавши думки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прокурора, а також дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до таких правових висновків.

Як встановлено з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, згідно з наказом від 01 вересня 2011 року № 26-к «Про особовий склад», ОСОБА_1 було переведено на посаду проректора з начальної роботи КВНЗ «Дніпропетровська академія музики ім. М. Глінки» ДОР».

Згідно з частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до копії скріншоту результатів пошуку на сайті НАЗК у Єдиному державному реєстрі декларацій інформації щодо подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, останній заповнив і подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, лише 30 січня 2019 року о 10.56 годині, що свідчить про порушення ОСОБА_1 встановлених законом строків подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В той же час, згідно наданих суду матеріалів справи, факт інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке на той час полягало у неподанні, тобто до 01 квітня 2017 року, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, було виявлено уповноваженими посадовими особами поліції вже станом на 14 листопада 2018 року, що підтверджується листом заступника начальника УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України № 9084/39/103/03-2018 від 14.11.2018 року на адресу КВНЗ «Дніпропетровська академія музики ім. М. Глінки» ДОР» про отримання документів, у якому посадова особа поліції вказує на проведення перевірки виявленого адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 247 КУпАП. Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Частиною третьою ст. 38 КУпАП також передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення), за винятком справ про адміністративні правопорушення, які відповідно до КУпАП підвідомчі суду (судді), та за якими такий строк становить три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, а щодо правопорушень, повязаних з корупцією, три місяці з дня їх виявлення, але не пізніше двох років з дня їх вчинення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що вимогами ч. 3 ст. 38 КУпАП в частині строку притягнення до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачено два різні такі строки, загальний два роки з моменту вчинення адміністративного, та спеціальний три місяці з моменту його виявлення, який може бути застосований лише у межах загального строку, тобто до спливу двох років з моменту вчинення адміністративного правопорушення, сплив якого є безумовною підставою для застосування положення вказаної норми права.

Крім того, визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема, в Рішенні від 09 січня 2013 року у справі "ОСОБА_2 проти України" (заява №21722/11) зазначено про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Таким чином, враховуючи, що з моменту виявлення посадовими особами поліції адміністративного правопорушення 14 листопада 2018 року, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, тримісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності минув, розпочате провадження у цій справі про адміністративне правопорушення стосовно останнього, яке надійшло на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська лише 22 лютого 2019 року, підлягає закриттю на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1, 7, 38, 247, 283, 284 КУпАП, ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України, провадженням - закрити, у звязку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: К.О. Шелестов