Справа № 569/2128/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рогозін С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

31 грудня 2018 року о 13 год. 10 хв., гр. ОСОБА_1 провадив господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі транспортним засобом «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_1, без державної реєстрації як суб'єкта господарювання та відповідної ліцензії.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення за обставин, вказаних у протоколі не визнав та просив суд закрити провадження у справі, у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з підстав викладених в його письмовому клопотанні.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_1 Крім того зазначив, що з наданих суду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, не встановлено будь-яких фактичних даних (доказів), передбачених ст. 251 КУпАП, на основі яких можна було б дійти висновку, що ОСОБА_1 протягом певного періоду часу провадив систематично господарську діяльність (з метою одержання прибутку чи без цієї мети) з перевезення пасажирів на таксі.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 251 та 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якого його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 42 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єкта господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, викання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктом господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, пов'язану із наданням послуг з перевезення на таксі. Так, у матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які були очевидцями надання ОСОБА_1 послуг вартісного характеру, пов'язаних з автоперевезенням та інші докази на підтвердження провадження ОСОБА_1 господарської діяльності, передбачені ст. 251 КУпАП.

Наявні у матеріалах справи фотозображення автомобіля із встановленому на ньому знаком «579» не свідчать про те, що особа здійснювала провадження господарської діяльності, яка передбачає діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Не встановлено також, яким чином ОСОБА_1 здійснює таку діяльність, який дохід був ним отриманий.

Одноразові дії, які ставляться у вину ОСОБА_3, не можуть кваліфікуватися як зайняття господарською діяльністю, оскільки мають носити систематичний характер, так як підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України) і особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна була довести наявність вказаних ознак, а також довести систематичність вчинення правопорушником таких дій.

Наведені обставини мають суттєве та вирішальне значення для правильного вирішення справи, оскільки невстановлення наведених фактів посадовою особою, яка складала протокол, унеможливлює визнання судом, здобутих по справі доказів, належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист драв людини і основоположних свобод.

Більш того, оцінюючи зібрані судом докази у їх сукупності, на переконання суду в даному випадку встановлені судом обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 об'єктивної сторони правопорушення, а відтак і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закриває провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін