Справа № 308/7505/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд, в особі судді Мишинчук Н.С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника - адвоката Мартинова Г.К., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Мартинова Г.К. на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.07.2018.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (тристо п'ятдесят два) грн. 40 коп.

За постановою судді Балог Ч.З. визнаний винним у тому, що він 25.06.2018, о 23:40 год. в м. Чоп, по вул. Головній, біля будинку №35, керував транспортним засобом марки «Опель Астра» номерний знак МІ161СХ, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на визначення стану сп'яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку, із застосуванням приладу «Драгер» у присутності свідків, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №061547, актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, даними тестування на алкоголь із застосуванням «Драгера» №35, які у своїй сукупності стверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Мартинов Г.К. просить скасувати постанову та закрити провадження у справі або повернути матеріали справи органу поліції для належного оформлення. Вказує, що результат огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп'яніння, проведеного за допомогою спеціального технічного пристрою - газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», не може бути доказом у справі, оскільки проведений неналежним пристроєм. Так, відповідно до п. 3.4. розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого стану вимірювального пристрою. Відповідно до Інструкції з експлуатації газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» слідує, що прилад має проходити калібрування кожні шість місяців. Однак, як видно з чека від 25.06.2018 про результати огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, останнє калібрування приладу здійснене більше як за шість місяців до проведення тесту. Крім того, використаний для проведення огляду спеціальний технічний пристрій не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом відповідно до листа МОЗ від 03.08.2017 №3.46-53/714-17/20849, а тому, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП проведений огляд слід вважати недійсним. Також вказує, що працівниками поліції огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння здійснений з грубим порушенням встановленого законом порядку, оскільки при проведенні такого огляду було залучено тільки одного свідка ОСОБА_3 Особи, яка зазначена, як другий свідок ОСОБА_4 під час проведення огляду не було та така особа взагалі не проживає за вказаною адресою. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом винності ОСОБА_1, оскільки складений з порушенням вимог законодавства. Зокрема, в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в протоколі не міститься вказівки про долучення до нього письмових пояснень свідків правопорушення. Судом першої інстанції при розгляді справи не було дотримано вимоги ст.ст. 251, 280 КУпАП, зокрема не наведено докази на яких ґрунтується доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення апелянта адвоката Мартинова Г.К. в підтримання апеляційної скарги та поясненя ОСОБА_1 про підтримання апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційнйи суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає у випадку керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю співпадають з положеннями п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 061547 від 25.06.2018, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів слідує, що водій ОСОБА_1, у якого виявлені ознаки сп'яніння - запах алкоголю з порожнини рота, пройшов огляд за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та результат сп'яніння становить 0,32 проміле (а.с.3).

Наведені обставини також підтверджуються тестом на алкоголь №839 (а.с.2).

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, апеляційний суд вважає, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення ПДР України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, зокрема неналежним технічним засобом, спростовуються матеріалами справи, оскільки калібрування алкотестеру «Drager Alkotest 6810» проводилося 15.01.2018, а огляд ОСОБА_1 проведено 26.06.2018. Вважати зазначений технічний пристрій неналежним, підстав немає, оскільки цей пристрій в офіційному порядку не вилучений із використання поліцейськими.

Посилання апелянта на те, що при проведенні огляду не було залучено свідків не заслуговує на увагу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення та в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив, що його брат ОСОБА_1 на вимогу поліцейських проходив огляд на стан сп`яніння на " Драгері" та був саме такий результат. Довідка, на яку зіслався захисник про те, що будинок за адресою вул. Приозерна 80 А м. Чоп не обліковується як об`єкт нерухомого майна, не спростовує факту проживання свідка ОСОБА_5 за цією адресою.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення стягнення на водіїв та на інших осіб.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 25.06.2018 ( а.с. 4) слідує, що ОСОБА_1 25.06.2018 о 23 год. 50 хв. керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив п. 2.1. «а» ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, водночас, на нього складений і протокол про керування ним у стані алкогольного сп`яніння. Проте, матеріали справи не містять жодної інформації про наявність у ОСОБА_1 водійських прав.

Таким чином, суд, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення прав керування, зазначені обставини не врахував, тому його рішення в цій частині є необгрунтованим. Особа, яка не має права на керування транспортними засобами, не може бути позбавлена цього права.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга адвоката Мартинова Г.К. підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - зміні в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з виключенням з неї рішення суду про накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу адвоката Мартинова Г.К. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 24 липня 2018 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КупАП до штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік- змінити.

Виключити з постанови рішення про позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 строком на 1 рік.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: