Справа № 747/523/19
Провадження№ 3/747/154/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка матеріали, що надійшли з Талалаївського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2019 року в 21.00 год. в с. Скороходове Талалаївського району водій ОСОБА_1 керував скутером з явними ознаками алкогольного сп`яніння мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нерозбірливу мову, почервоніння очей, в лікарню для проходження медичного огляду на стан сп`яніння їхати відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5, ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, та суду показав, що в той день вдень він на скутері не їхав, поскільки він у нього не працює, а до нього прийшли працівники поліції, витягли скутер на дорогу, на ньому він не їхав, тільки сидів.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, відмова особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Аналізуючи зазначені положення законодавства, суд приходить до висновку, що згідно положень ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає притягненню до адміністративної відповідальності особа, яка керує транспортним засобом, тобто необхідно підтвердити факт руху транспортного засобу та керування ним особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. Наданий до протоколу відеозапис не підтверджує наявність вказаних обставин. Згідно з відеозаписом, який був відтворений в судовому засіданні, і який починається з часу 20:51:26, вбачається, що чоловік, схожий на ОСОБА_1 , сидить за кермом стоячого мопеда, біля нього стоїть працівник поліції, факт керування ОСОБА_1 мопедом на відеозаписі не зафіксований.

Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію», одним із превентивних заходів є застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», для забезпечення публічної безпеки порядку може закріплювати на форменому одязі такий пристрій з метою попередження виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності забезпечення дотримання Правил дорожнього руху. Відповідно до п. 1.3 розділу 1 наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016року №100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозапису з них» встановлена необхідність відеофіксації і використання нагрудних камер, як превентивного поліцейського заходу, є важливим елементом функціонування патрульної поліції покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». При цьому в п. 3.5 Розділі 3 Інструкції зазначається, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Однак працівниками поліції був наданий суду фрагмент відеозапису, який розпочинається з того моменту, коли ОСОБА_1 сидить на скутері, що суперечить вищевказаній інструкції та прямо порушує його, та який зміг би внести ясність в дану справу та підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки саме цей момент на відео не зафіксований. Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення і відібрані працівниками поліції, не спростовують пояснення ОСОБА_1 , а тільки свідчать про те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За таких умов сам по собі відеозапис, який долучений працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення в першому судовому засіданні по справі, і не зафіксований в протоколі про адміністративне правопорушення, не може бути беззаперечним доказом вини особи, що притягується до адміністративної вдповідальностві, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй згідно ч.2 ст. 8 Конституції України. Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності- презумпція невинуватості - закріплено у ст. 62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відтак, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не знайшли свого підтвердження та не доводяться жодним належним та допустимим доказом.

За встановлених обставин, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, оскільки в судовому засідання не встановлено склад адміністративного правопорушення, переддбаченогоч.1 ст. 130 КУпАП, а саме - відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим суд приходить до висновку до цих правовідносин застосувати ст. 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 245, 247, 252, 268, 269, 272, 283, 285, 287-289 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція в Чернігівський апеляційний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: Л.В.Тіщенко