КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/1298/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ГамрецькогоЄвгена Олеговича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Гамрецький Є.О. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, вважаючи її незаконною, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на неправильну оцінку судом обставин дорожньо-транспортної пригоди та доказів, які містяться в матеріалах справи.

За доводами апелянта, зіткнення транспортних засобів сталося саме з вини водія ОСОБА_3, який здійснив зупинку свого авто у недозволеному місці (на велосипедній доріжці).

Крім цього, з позиції захисника, суд невірно в мотивувальній частині встановив наявність в діях ОСОБА_2 вини у вчиненні правопорушення, закривши провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, оскільки таке рішення суперечить висновку науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову суду змінити та виключити з мотивувальної частини вказівку про встановлення винуватості ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Гамрецького Є.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно оскаржуваної постанови суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 28.04.2018 року об 11:30 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Драгомирова, 96, допустив порушення п.13.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не дотрималася безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2.

За результатами судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доводиться наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що строки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на час розгляду справи спливли, суддя закрив провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, оскільки воно ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах, якими підтверджується те, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини водія ОСОБА_2, який, не дотримавшись безпечного інтервалу, здійснив зіткнення з нерухомим автомобілем «Toyota». При цьому, твердження захисника про здійснення водієм ОСОБА_3 зупинки в недозволеному місці не виключають винуватості ОСОБА_2 у порушенні п.13.1 ПДР України, оскільки саме дії останнього перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із зіткненням транспортних засобів.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п.13.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Суд апеляційної інстанції також вважає необґрунтованими апеляційні доводи захисника про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Водночас, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що закриваючи провадження з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, що є нереабілітуючою підставою, суддя правомірно з'ясував, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винен ОСОБА_2 у цьому.

Слід також зазначити, що висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України не має концептуального значення для розгляду даної справи, оскільки відповідно до Положення, затвердженого Постановою пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 25.02.2013 року, Рада є дорадчим органом і її висновки носять рекомендаційний характер, які подавалися Вищому адміністративному суду України.

За наведених обставин рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Гамрецького Є.О. - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 цього Кодексу, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гамрецького Євгена Олеговича в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз