КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/271/2019 Суддя у І-й інст.: Дячук С.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 02.06.2018 близько 16 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем «МАЗДА», д.н.з. НОМЕР_1, і рухаючись по вул. Берковецька, 6-Д в місті Києві, ОСОБА_2 в порушення вимог п.п. 2.3б, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на дорогу з місця стоянки не впевнилася, що це буде безпечно, не надала перевагу автомобілю марки «РЕНО», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по дорозі, на яку вона мала намір виїхати, внаслідок чого допустила зіткнення з вказаним автомобілем, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв постанову без урахування всіх фактичних обставин справи, надав неналежну оцінку зібраним доказам та безпідставно закрив справу про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки з матеріалів справи та дійсних обставин, що виникли при вчиненні ДТП, вбачається, що в діяхОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що ОСОБА_2, маючи можливість уникнути зіткнення, не зробила спроби загальмувати та зупинити свій автомобіль, хоча бачила, що автомобіль «РЕНО» вже знаходиться на перехресті доріг, про що свідчать фотографії з місця ДТП.

Стверджує, що одразу після зіткнення за кермо автомобіля «МАЗДА» сів незнайомий чоловік та від'їхав з місця зіткнення, тим самим унеможливив точно відобразити обстановку і механізм ДТП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його захисника Клімова А.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, думку ОСОБА_2 та її захисника Шеремета О.М., які заперечували проти її задоволення та просили постанову суду 1-ї інстанції залишити без зміни, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Що стосується вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_3 не повідомлявся про дату, час та місце проведення судового розгляду справи щодо ОСОБА_2, не був присутнім під час її розгляду, а копію оскаржуваної постанови отримав 31.10.2018, після чого 09.11.2018 подав апеляційну скаргу, вважаю, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.

За змістом ст.ст. 245, 252 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку

орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції цих вимог Закону належним чином не дотримано.

Так, у постанові суду першої інстанції вказано, що ним враховуються протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення учасників ДТП та схема ДТП, фотографії з місця події, під час дослідження яких не встановлено порушень ПДР з боку водія ОСОБА_2, а тому суд прийшов до висновку про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З таким висновком апеляційний суд погодитись не може, оскільки суд першої інстанції повинен був оцінити всі без виключення докази у справі, всебічно, повно і об'єктивно дослідити усі її обставини в сукупності, і лише потім робити свої вмотивовані висновки щодо наявності чи відсутності адміністративного правопорушення та винності особи в його вчиненні.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 442816 від 02.06.2018, складеного відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, вбачається, що вона під час керування автомобілем «МАЗДА» , порушила п.п. 2.3 б, 10.1, 10.2 ПДР, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 «РЕНО».

Згідно п.2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі .

Згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

З пояснень ОСОБА_3 та фотознімків місця ДТП слідує, що його автомобіль «РЕНО» рухався по парковці біля «Епіцентру» по центральній дорозі з двостороннім рухом в напрямку від проспекту Академіка Палладіна, і вже знаходився на перехресті, у той час, як з правого боку виїзду з паркомісць на перехрестя в`їхав автомобіль «МАЗДА» під керуванням ОСОБА_2 та здійснив зіткнення з переднім правим колесом його автомобіля, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказані пояснення є логічними та послідовними, підтверджуються схемою місця ДТП та фотознімками з місця ДТП, з яких вбачається, що автомобіль ОСОБА_3 рухався дорогою з двостороннім рухом, від якої по ліву та праву сторони через певний проміжок, позначений клумбами, ведуть дороги до заїзду на паркувальні місця, які мають відповідну розмітку (а.с. 28, 83). Ці дороги є невеличкими, оскільки слугують лише для заїзду на паркувальні місця, а не для загального руху по території парковки.

Отже, ОСОБА_2, виїжджаючи на таку дорогу з місця стоянки, перед проїзною частиною, не надала дорогу транспортному засобу ОСОБА_3, який рухався по ній, і висновок суду щодо відсутності поняття «центральних» та «не центральних» доріг, не спростовує даних протоколу про обставини адміністративного правопорушення, яке вчинено саме ОСОБА_2

Пояснення ОСОБА_2 про те, що її автомобіль рухався по рівнозначній дорозі з дорогою, по якій їхав автомобіль ОСОБА_3, спростовуються даними фотознімків з місця ДТП, які чітко вказують на те, що смуга руху ОСОБА_3 має пріоритетне значення відносно смуги руху ОСОБА_2, так як є двосторонньою і передбачена для з`їзду автомобілів з місць паркування, що і здійснювала ОСОБА_2, однак не зреагувала на зміну дорожньої обстановки, не переконалася, що її маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, як те передбачено п. 10.2 ПДР.

При цьому, враховуючи невелику швидкість руху автомобіля ОСОБА_2 (близько 10 км/год), вона мала технічну можливість своїми односторонніми діями уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом застосування гальмування, однак цього не зробила.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення ОСОБА_2 про те, що вона не бачила автомобіль ОСОБА_3 за припаркованими зліва від її руху автомобілями, оскільки дотримуючись вимог п. 10.2 ПДР, у тому числі про те, що виїжджаючи на дорогу з місць стоянки, інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, та за умови уважного стеження за дорожньою обстановкою, здійснення зіткнення було неможливим, однак відбулося.

Саме за порушення цих правил та п.10.2 ПДР на ОСОБА_2 і складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вказаним обставинам суд першої інстанції не надав належної оцінки, а тому зробив поспішний висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень приписів ПДР та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв'язку з чим постанова суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови апеляційним судом про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і таким чином, задоволенню апеляційної скарги ОСОБА_3

Враховуючи, що строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчилися, провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 294, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року відносно ОСОБА_2 скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ст. 38 КУпАП провадження по справі щодо ОСОБА_2 закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Т.М.Юденко