Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/404/19
Провадження № 3/674/189/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Бойчук С.В., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2,розглянувши матеріали Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, не працюючого,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

15 лютого 2019 року о 03 год. 30 хв. в м.Дунаївці по вул.Франца Лендера від вул.Громадська,12 Хмельницької області, ОСОБА_3 керував автомобілем марки ВАЗ 2108, н.з. ВХ0612 ВТ з явними ознаками алкогольного спFяніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідає наявній обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного спFяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення не визнав пояснивши, що за обставин встановлених протоколом, знаходячись в стані спFяніння, автомобілем не керував. В той день зупинилися біля магазину «Мега Буд», за кермом був неповнолітній ОСОБА_4, його сусід. ПідFїхали працівники поліції і почали силою садити водія у службову машину і везти в поліцію. Машина залишилася на місці. Після цього пішов шукати водія, щоб завіз його до відділку поліції, дізнатися про ОСОБА_4. Коли підFїхали до відділку, то працівник поліції почав казати, щоб дихав у Драгер, на що відмовився та про що склали протокол про адміністративне правопорушення. Вину заперечує, оскільки не керував автомобілем та немає прав на керування ним.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка неповнолітній ОСОБА_4 в присутності батька ОСОБА_5 пояснив, що 14 лютого 2019 року запропонував ОСОБА_6 завезти його додому, оскільки він вживав алкоголь. По дорозі ОСОБА_3 сказав їхати в м. Дунаївці до ТЦ «Росія», куди і поїхали. Зупинилися неподалік поліції, оскільки ОСОБА_3 захотів в туалет. Після цього підFїхали працівники поліції і почали перевіряти документи. Прав на керування автомобілем не було. Працівники поліції забрати його у відділок, а ОСОБА_3 залишився у машині. З відділку його забрав дід, як ОСОБА_3 приїхав у відділок поліції не знає, він за кермом не їхав, оскільки не вміє кермувати ним.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що 14 лютого 2019 року була у відділку поліції і бачила, як працівники поліції привели ОСОБА_3. Чи проходив він огляд на стан алкогольного спFяніння не бачила, а також не бачила чи він керував автомобілем.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідків, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спFяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням субFєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_3, предметом розгляду даного провадження є встановлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного спFяніння, та відмова від проходження огляду на стан спFяніння особою, що керувала транспортним засобом.

На підтвердження обставини адміністративного правопорушення суду надано було протокол про адміністративне правопорушення серії БД F 026101 від 15.02.2019 року та письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в яких зазначено, що водій ОСОБА_3. в їх присутності відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного спFяніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Хоча законодавчо поняття керування транспортним засобом і не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, повFязаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне зFясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року F14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зFясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП)

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовFязаний зFясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зFясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року F 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

ОбFєктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спFяніння, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спFяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спFяніння.

Отже, лише при наявності у особи ,яка керувала транспортним засобом ознак спFяніння, або перебування у стані спFяніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовFязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду не доведено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного спFяніння. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_3 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_3 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звFязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.26 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький райсуд в 10-тиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук