Справа № 482/24/19
Номер провадження 3/482/2/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О. розглянувши матеріали, що надійшли від Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в ПП «Топор», проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії БД №260676, 01 січня 2019року о 12год. 45хв. в с. Новопавлівка Новоодеського району Миколаївської області водій керував автомобілем «ІЖ 412» номерний знак 21787НІ, в стані алкогольного спяніння (огляд на визначення стану алкогольного спяніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря за адресою м. Нова Одеса вул. Шкільна, 16), чим порушив вимоги п.2.9.А. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність відповідно до ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину у порушенні п.2.9.А. Правил дорожнього руху заперечив та пояснив, що дійсно 01 січня 2019 року він разом зі своєю сімєю їхав по с. Новомиколаївка, Новоодеського району, Миколаївської області в бік кладовища вказаного села.

Підїхавши на місце вони вийшли з автомобіля і пішли в бік кладовища де відбувалося поховання, в цей час до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції та запитали чи він приїхав на автомобілі. Отримавши позитивну відповідь працівники поліції попросили предявити їм посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, вказавши при цьому, що це звичайна перевірка і ОСОБА_1 передав їм зазначені документи.

Після цього працівники поліції повідомили йому, що він нібито перебуває у стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_1 заперечив твердження працівників поліції і запропонував провести огляд на стан алкогольного спяніння на місці. Працівники поліції відмовили йому посилаючись на відсутність у них при собі відповідного приладу і запропонували йому відмовитись від проходження обстеження на що той не погодився і наполягав на проведенні огляду на місці.

Врешті працівники поліції запропонували йому пройти огляд у Новоодеській ЦРЛ, на що ОСОБА_1В погодився.

Коли ОСОБА_1 з працівниками поліції прибув до Новоодеської ЦРЛ, то його завели до лікаря вказаної лікарні ОСОБА_2, яка являється лікерем-дерматологом.

Лікар дала ОСОБА_1В алкотестер «Драгер» для продуття. ОСОБА_1 запитав у неї чи буде вона брати в нього брати кров чи сечу для направлення до м. Миколаїв для лабораторних досліджень, на що лікар відповіла, що ні.

ОСОБА_1 вказує, що запитав у лікаря чи є у неї відповідний дозвіл (свідоцтво), яке б дозволяло її провести огляд мене на стан алкогольного спяніння, на що вона нічого не відповіла.

Після продуття алкотестер «Драгер» показав 0,6 проміле, з чим ОСОБА_1 не погодився так як не вживав спиртного і попрохав вкотре взяти у нього зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, на що лікар безпричинно відмовила.

ОСОБА_1 підсумував, що працівниками поліції та лікарем який проводив огляд було порушено порядок складання протоколу та порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи, вислухавши пояснення особи що притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд осіб, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або, у разі незгоди водія на проведення такого огляду, у закладі охорони здоров'я.

Так, порядок проведення огляду водіїв на стан сп'яніння визначений відповідною Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р., спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), статтею 266 КУпАП та ін.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Інструкцією (п.п.7,8 розділу І ) передбачено виключний перелік випадків, коли такий огляд проводиться у закладі охорони здоров'я: 1) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським; 2) у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

В інших випадках, відповідно до п.п. 1, 2, 6 розділу ІІ Інструкції, огляд здійснюється поліцейським, який має спеціальні звання, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом в присутності двох свідків, якими не можуть бути поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

З досліджених в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки т/з з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, як і незгоди ОСОБА_1 на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди з його результатами, що було б законною підставою проведення такого огляду у закладі охорони здоров'я.

Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення ОСОБА_1 для проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння до Новоодеської ЦРЛ.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоровя та Міністерства внутрішніх справ № 1452/735 від 09.11.2015 року, перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду на стан спяніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоровя України, Міністерством охорони здоровя Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоровя обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

За клопотанням особи яка притягується до адміністративної відповідальності суддею зроблено запит до Новоодеської ЦРЛ вих.№1/89 від 23.01.2019року, в якому суддя просив надати інформацію про те чи має лікар ОСОБА_2 (яка складала висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння у відношенні ОСОБА_3 за № 2 від 01.01.2019 р. о 13.40 год.) посвідчення про проходження навчання щодо правил проведення огляду, забору біологічного матеріалу та діагностики спяніння згідно вимог нормативно-правових документів та доставку до токсикологічної лабораторії.

Згідно відповіді Новоодеської ЦРЛ вих. №196-01-10 від 30.01.2019року лікар ОСОБА_2 не має посвідчення про проходження навчання щодо правил проведення огляду на виявлення ознак спяніння.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння № 2 від 01.01.2019 р., виданий лікарем Новоодеської ЦРЛ ОСОБА_2, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння і який був підставою для складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні за ч.1 ст. 130 КУпАП, не можна вважати належним та допустимим доказом, так як він складений з порушенням вимог Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 р.

Згідно пункту 22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно з ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою, був порушений порядок направлення та порядок огляду особи на стан алкогольного сп'яніння, визначений ст.266 КУпАП та підзаконними нормативними актами.

До протоколу про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів, які б підтверджували обґрунтованість його складання у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У ст. 7 КУпАП задекларовано принцип, відповідно до якого кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За вищевикладених обставин, з урахуванням пояснень особи яка притягується до адміністративної відповідальності, наявності обєктивних сумнівів у допустимості наявного в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду як доказу, відсутності жодних інших доказів вини ОСОБА_1 у суду виникають сумніви щодо доведеності його вини .

Оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а фізична особа є більш слабкою стороною у відносинах з державою (під якою згідно практики Європейського суду Європейського Суду з прав людини розуміється вся сукупність державних органів, установ, їх посадових осіб ) то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку. Обовязок доведення вини особи у скоєнні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на субєкта владних повноважень. Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь обвинуваченого.

За вищевказаних обставин суд трактує всі сумніви щодо вини ОСОБА_1 на його користь.

Зважаючи на вищевикладене провадження справі про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9.А Правил дорожнього руху та скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 221, 245, ст. 247, 248, 249, 252 , 265, 276 , 280, 283 , п.3 ч.1 ст.284 , 285 КУпАП, суд, -

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя: Баранкевич В.О.