Справа №356/517/19 Головуючий в суді І інстанції - Голік Г.К.
Провадження №33/824/4302/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Березанського міського суду Київської області від 16 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Березанського міського суду Київської області від 16 жовтня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20.07.2019 о 23 год. 55 хв. у Київській області, м. Березань. вул. Привокзальна, 1, керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря за адресою: м. Березань, вул. Михайлівська, 50. ОСОБА_1 вчинив дії, якими порушив вимоги п.2.9.а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати постанову Березанського міського суду Київської області від 16.10.2019, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що не керував транспортним засобом 20.07.2019 о 23 год. 55 хв. Працівники поліції підійшли до його припаркованого автомобіля та сказали, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №058253 складено з порушенням ст.256 КУпАП, оскільки не вказано ознак алкогольного сп`яніння, не зазначено чи ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури, та робить недійсним результати освідування. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.07.2019, на думку апелянта, не може бути належним доказом, оскільки він не підписаний лікарем, який проводив огляд, не містить печатки лікарської установи та даних щодо огляду. Письмові пояснення свідків не можуть братися до уваги, адже вони не надали показання в судовому засіданні під присягою. Разом з цим, до матеріалів справи не долучено відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, який міг би підтвердити чи спростувати дотримання останніми вимог ст.266 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правовими положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`янiння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі - Інструкція).

У суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не керував транспортним засобом, його не зупиняли поліцейські. Протокол про адміністративне правопорушення складали біля автомобіля, коли він чекав на тітку, щоб вона забрала автомобіль, оскільки він вживав спиртні напої і не міг керувати ним. Оскільки він їхав з роботи останнім електропоїздом, зять пригнав автомобіль до залізничного вокзалу м. Березань, і залишив біля магазину «Наш край». ОСОБА_1 сів до салону автомобіля, щоб вимкнути музику, яка голосно лунала. У цей момент під`їхали поліцейські, запитали чий це транспортний засіб. Він сказав, що надасть документи на автомобіль у присутності тітки.

Зазначені показання ОСОБА_1 оцінюються апеляційним судом критично, адже вони повністю спростовуються матеріалами провадження.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №058253 від 21.07.2019, ОСОБА_1 20.07.2019 о 23 год. 55 хв. у Київській області, м. Березань, вул. Привокзальна, 1, керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря за адресою: м . Березань, вул. Михайлівська, 50. ОСОБА_1 вчинив дії, якими порушив вимоги п.2.9.а ПДР України (а.с.1).

Допитана в суді першої інстанції у якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що за специфікою її роботи, вона часто отримує телефонні дзвінки вночі, оскільки працює в лікарні. Вночі до неї зателефонував її племінник - ОСОБА_1 , сказав, що його зупинили поліцейські та просив, щоб вона забрала його автомобіль. Він до цього часто залишав у неї автомобіль. Телефонував він у стані алкогольного сп`яніння. Вона викликала таксі, поки чекала, до її будинку під`їхав ОСОБА_1 разом із поліцією. Згодом вони поїхали до магазину «Наш край», біля якого був припаркований автомобіль її племінника. Тоді вона написала розписку про отримання на зберігання автомобіля ОСОБА_1

Допитаний в місцевому суді поліцейський СРПП №1 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП у Київській області сержант поліції Присада Р.В. пояснив, що 20.07.2019 вони приїхали на Привокзальну площу для оформлення ДТП, була темна пора доби. Під час оформлення матеріалів ДТП поліцейські почули писк гуми при гальмуванні автомобіля, помітили автомобіль срібного кольору, який рухаючись по вул. Привокзальній в бік центру м. Березань, різко повернув на Привокзальну площу, при цьому мало не наїхавши на електроопору. Після цього зазначений автомобіль під`їхав до кіоска біля магазину «Наш край». Він одразу підійшов до автомобіля, запитав у водія, куди той поспішає, на що отримав відповідь: «Купити ще пива». Водій автомобіля вийшов з транспортного засобу, продовжили розмову, було помітно, що ОСОБА_1 ледь тримається на ногах, було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота. Пред`являти документи він відмовився, намагався залишити місце події, відбіг на відстань близько 3 м., його наздогнали та підвели до автомобіля. Після чого він погодився розмовляти з поліцейськими, сказав, що документи забув вдома, але через деякий час пред`явив їх. Вказані події бачили всі учасники ДТП.

Із метою перевірки показань ОСОБА_1 , міський суд неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який відбирав пояснення у свідків - начальника СРПП № 1 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області майора поліції ОСОБА_5, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Проте, на неодноразові виклики до суду вказані особи не з`являлися, а нормами КУпАП не передбачається їх примусовий привід.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №215 від 21.07.2019, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (клінічно) (а.с.3).

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння також підтверджується письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 21.07.2019 (а.с.5) та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 21.07.2019 (а.с.6).

Відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, положення ст.ст.256, 266 КУпАП, не передбачають обов`язок уповноваженої особи долучати до протоколу про адміністративне правопорушення направлення особи для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Також, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, про що свідчить розписка ОСОБА_2 від 21.07.2019 (а.с.4).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, є необґрунтованими, адже спростовуються поясненнями поліцейського СРПП №1 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП у Київській області сержанта поліції Присада Р .В. , наданими ним в місцевому суді, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно з якими 20.07.2019 близько 23 год. 55 хв. на Привокзальну площу заїхав автомобіль «Лада», д.н.з. НОМЕР_1 , у якого в салоні гучно грала музика та під час повороту на Привокзальну площу було чутно писк гуми від шляхового покриття, коли цей автомобіль зупинився, з-за його керма вийшов молодий чоловік віком близько 30 років з явними ознаками алкогольного сп`яніння, який назвався ОСОБА_1

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи вказане вище, приходить до переконання, що викладені у постанові доводи про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Попри доводи апеляційної скарги, зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі.

Посилання апеляційної скарги на невинуватість ОСОБА_1 , відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та істотні порушення вимог закону під час проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та винесення оскаржуваної постанови, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Із огляду на вищезазначене постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Березанського міського суду Київської області від 16 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль