КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю апелянта ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку з закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлених ст. 38 КУпАП.

15 лютого 2019 року ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження. Поважність причин пропуску строків на оскарження постанови пояснює тим, що розгляд справи проведено за його відсутністю та без повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином, копію постанови суду він отримав лише 01лютого 2019 року у канцелярії суду після звернення із заявою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити клопотання та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню із таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 в судове засідання 04 жовтня 2016 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повісткою про виклик до суду та довідкою про доставку sms, складеною працівником Деснянського районного суду м. Києва та долученою до матеріалів справи про адміністративне правопорушення (а.с. 19,20).

Окрім того, про обізнаність ОСОБА_2 про складання складення відносно нього протоколу про адмінправопорушення від 12 вересня 2016 року за ст.124 КУпАП свідчить його особисте пояснення щодо обставин ДТП від 12 вересня 2016 року (а.с.3); управлінням патрульної поліції в м.Києві ОСОБА_2 направлялося запрошення на 12 вересня 2016 року для складання та ознайомлення із протоколом (а.с.4) та особиста заява ОСОБА_2 від 21 вересня 2016 року про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення (а.с.18). В цей же день справу надіслано для розгляду в суд (а.с.1).

Враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу 04 жовтня 2016 року у відсутність ОСОБА_2 Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав лише 15 лютого 2019 року, тобто із значним пропуском встановленого законом строку на оскарження постанови, поза межами розумного строку.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнено до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 не убачається, оскільки наведені ним обставини не можуть бути визнані поважними, а тому в задоволенні клопотання про поновлення строку слід відмовити. При цьому враховано, що з часу розгляду справи судом першої інстанції пройшло більше ніж 2 роки, упродовж яких ОСОБА_2, будучи обізнаним про те, що за його участю сталося ДТП, а також після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи не проявляв жодної зацікавленості, щоб дізнатися про результати розгляду справи про адмінправопорушення.

Наведене узгоджується з рішенням у справі «Пономарьов проти України» Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року де зроблено висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata (принцип юридичної визначеності).

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу із доданими до неї документами, згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 - відмовити.

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_2 особі, яка її подала.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С.Юрдига

Справа № 33/824/1281/2019 Категорія: ст.124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Вінтоняк Р.Я.