ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/105/19 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю апелянта ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, інспекторів патрульної поліції Сеньків Н.А., Михайлишин Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 17 листопада 2018 року о 16 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул.Спортивна керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 21061", державний номерний знак НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді каменя та стовбура дерева, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21061", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» та огляду в найближчому лікувальному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2018 року, а провадження у справі закрити, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Cтверджує, що суд неповно та необ'єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а наявні в матеріалах справи докази, зокрема, пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3, відеоматеріали із нагрудних камер поліцейських не підтверджують факту керування ним транспортним засобом та факт його зупинки.

Посилається на те, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засвідчили лише його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки, а не факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Вказує на порушення судом його права на захист у зв'язку із розглядом справи про адміністративне правопорушення без його участі.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що судом здійснено розгляд справи без його участі, оскільки він перебував у відрядженні, копію постанови суду отримав лише 28.12.2018 року, що позбавило його можливості оскаржити її у встановлений законом строк.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, інспекторів патрульної поліції Сеньків Н.А., Михайлишин Х.О., приходжу до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2018 року слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2018 року серії БД №206691 поліцейським роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Сеньків Н.А. зафіксовано факт керування 17 листопада 2018 року о 16 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Спортивній водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки "ВАЗ 21061", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» №ARBF-0422 (повірка дійсна до 29 травня 2019 року) та огляду в КУТОР Тернопільському ОНД водій відмовився в присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 17.11.2018 року, які вказали, що 17 листопада 2018 року близько 17 год. 15 хв. в їх присутності працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, на що останній в їх присутності категорично відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визнання стану алкогольного сп'яніння підтверджується також відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп'яніння, його дії та ознаки сп'яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №206686 від 17.11.2018 року та схеми ДТП, ОСОБА_1 здійснив наїзд на перешкоду у вигляді каменя та стовбура дерева, не спричинивши при цьому пошкодження майна чи інших транспортних засобів, окрім транспортного засобу, яким керував.

Посилання апелянта на те, що він не керував транспортним засобом спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 від 17.11.2018 року, які були очевидцями того, як водій ОСОБА_1, рухаючись на великій швидкості по вул. Спортивній, в'їхав у к'ювет. При цьому вказали, що він мав ознаки алкогольного сп'яніння.

Свої пояснення свідок ОСОБА_3 повністю підтвердив в суді апеляційної інстанції. При цьому вказав, що він з братом ОСОБА_7 були ініціаторами виклику патрульної поліції та перешкодили ОСОБА_1 продовжити рух транспортним засобом, забравши у нього автомобільний ключ.

Пояснення свідка ОСОБА_4 брата правопорушника ОСОБА_1, не заслуговують на увагу, оскільки він свідком вказаних подій не був. Проте, вказав, що дійсно попередньо з братом вживали спиртні напої.

З пояснень інспекторів патрульної поліції вбачається, що їм поступив виклик по лінії 102, вони прибули на місце події, достовірно опитали очевидців, встановили особу правопорушника та склали відповідні протоколи.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколів чи після їх оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Посилання захисника на те, що свідкам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не було відомо чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом є необґрунтовані, так як відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року №1452/735, свідки повинні бути лише присутні при огляді на стан сп'яніння.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення принципу повноти та об'єктивності, а також його права на захист у зв'язку із розглядом даної справи місцевим судом без його участі є необґрунтованими, оскільки він належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення йому виклику до суду, проте не з'явився у судове засідання та не клопотав про відкладення розгляду справи.

Також, ОСОБА_1, як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП щодо дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об'єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі - відсутні.

Оскільки розгляд справи 17 грудня 2018 року відбувся у відсутності ОСОБА_1, який перебував у відрядженні, копію оскаржуваної постанови суду він отримав лише 28 грудня 2018 року, тому йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17 грудня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис