Справа № 214/595/19
3/214/406/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 березня 2019 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від ГУ ДФС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює директором ТОВ «Промислова група «КБІ»», ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.163-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №76616/04-36-57-41 від 03 грудня 2018 року, за результатами камеральної перевірки №72080/04-36-57-05/32693500 від 03.12.2018 року ТОВ «Промислова група «КБІ»» встановлено, що ОСОБА_2, головним бухгалтером ТОВ «Промислова група «КБІ»» несвоєчасно сплаченол податок на додану вартість по податковим деклараціям № від 18.05.2018, № від 19.06.2018, № від 18.07.2018, № від 17.08.2018 та №920090019 від 18.09.2018 ( несвоєчасне надання платіжних доручень до установи банку зі сплати податків, зборів, обовязкових платежів) загально у сумі 101, 80 грн. по термінам сплати 30.05.2018, 30.06.2018, 30.07.2018, 30.08.2018 та 30.09.2018 відповідно. Фактично сплачено 23.06.2018, 23.07.2018, 15.08.2018, 25.09.2018 та 24.10.2018. Вчинено за місцезнаходженням підприємства.

ОСОБА_2, до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, уповноважена посадова особа Головного управління ДФС у Дніпропетровській ДФС України, складаючи відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП, виходила з того, що останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 163-2 КУпАП.

Проте, такий висновок посадової особи Головного управління ДФС у Дніпропетровській ДФС України не підтверджується доказами, зібраними у справі та ними ж спростовується.

Так, в матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.163-2 КУпАП протягом року, а тому в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-2 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутні обєктивні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 2 ст.163-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.163-1КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч. 2 ст.163-2, п. 7 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.163-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя А.В. Ткаченко