"12" березня 2019 р. Справа № 363/371/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в Київській області, Вишгородському районі, с. Ясногородка, вул. Нітова, 8

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу, 29.12.2018 року о 23 год. 50 хв. в смт. Димер, вул. Революції, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ днз. АІ 3517 ВО, повторно протягом року, допустив порушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме рухався на вказаному автомобілі, у якого в темну пору доби була відсутня підсвітка заднього державного номерного знака та не горіла лампа лівої фари чим порушив п. 2.9.в. п. 30.2. п. 31.4.3. Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного.

Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9.в. ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу, не відповідає вимогам стандартів, закріплений не в установленому для цього місці, закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно п. 30.2. ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Крім того, відповідно п. 31.4.3. ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності зовнішніх світлових приладів:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Разом з тим, обєктивна сторона ч. 4 ст. 121 КУпАП полягає у повторному протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, тобто керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів (частина перша), керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації (частина друга) та керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов (частина третя).

Відтак інспектором Вишгородського ВП ГУНП в Київській області при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 невірно кваліфіковано дії останнього, оскільки порушення п. 2.9.в та п. 30.2 ПДР України підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а порушення п. 31.4.3 ПДР України під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Так, згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідальність водіїв передбачена за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно ч. 1 ст. 222 КУпАП виключно органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2, 3, 5, 6 ст. 121 КУпАП.

Крім того, при складанні протоколу ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 31.4.3 ПДР України, однак не враховано, що вказаний пункт містить ряд підпунктів.

Відтак згідно змісту протоколу кваліфікація дій ОСОБА_1 є недостатньо визначеною.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених у ст. 255 цього Кодексу.

У той же час у матеріалах справи не міститься будь-яких доказів, в розумінні ст. 251 КупАП, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Сам лише факт складання протоколу, а також наявні в ньому докази в основу безсумнівного рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП покладені бути не можуть.

Зі змісту ст.ст. 245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є обєктивне зясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

За змістом вимог ст. 62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку.

Таким чином справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 та 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів.

Суддя