КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/30/19
Провадження № 3/534/23/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м.Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Крикливий Віталій Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

08.01.2019 близько 15 год. 20 хв. у м.Горішні Плавні, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «CHERY AMULET», державний номерний знак - НОМЕР_3 в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан сп'яніння проводився лікарем-наркологом в умовах Горішньоплавнівської міської лікарні (висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений о 16 год. 15 хв. 08.01.2019).

Будучи належно викликаним до суду, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Згідно із записами у протоколі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягується до відповідальності, від надання пояснень відмовилась.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 викликався за адресою зазначеною у протоколі, яка, доречи збігається із зареєстрованим місцем проживання останнього, в судові засідання призначені на 08.02.2019 та 04.03.2019 шляхом направлення повісток про виклик до суду поштою. Жодного разу ОСОБА_1 в судові засідання не з'явився, а судові повістки повернулись на адресу суду із відмітками поштового відділення про їх не вручення за закінченням терміну зберігання.

Поряд із цим, згідно із записом у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 повідомлявся органом поліції про розгляд даної справи Комсомольським міським судом Полтавської області 08.02.2019 о 09 год. 00 хв., проте останній відмовився під підпису та в судове засідання не з'явився без повідомлення причин.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справ, передбачених ст.130 КУпАП, обов'язковою законодавцем не визначена, а судом було вжито всіх об'єктивно можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання, суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності.

Аналогічних висновків неодноразово доходив у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Так, у пункті 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03), Європейський суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об'єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить наступників висновків.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина друга наведеної статті встановлює відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За приписами зазначеної постанови №1306, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно із висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану сп'яніння від 08.01.2019, лікарем-наркологом Горішньоплавнівської міської лікарні було встановлено факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у присутності останніх ОСОБА_1 погодився на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Вказані обставини повністю узгоджуються із наданим відеозаписом фіксації правопорушення, при дослідженні якого водій пройшов огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я й відповідно тестування мало позитивний результат.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей) та об'єктивно узгоджуються із наданими записами відеофіксації правопорушення, здійснені нагрудною боді-камерою поліцейського, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом».

Суд зазначає, що за постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 04.09.2018, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Подія адміністративного правопорушення, згідно із вказаним судовим рішенням, мала місце 05.06.2018.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.130 КУпАП, так як він протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме повторно керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення, крім випадків стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП України в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання щодо застосування до порушника стягнення у виді позбавлення спеціального права, суд виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

За таких обставин, до ОСОБА_1 слід застосувати додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя підпис В.В.Крикливий

Згідно з оригіналом.

Суддя В.В.Крикливий