Справа № 751/623/19 Головуючий у 1 інстанції Філатова Л. Б.
Провадження № 33/4823/116/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУПАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Мена Чернігівської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, який має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючий, проживаючий АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 384 грн. 20 коп.

Як установив суд, 22 січня 2019 року о 22 год. 55 хв. по проспекту Перемоги, 43 в м. Чернігові, був зупинений ОСОБА_1, який керував автомобілем марки «Пежо 405», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей були звуженими та не реагували на світло, мова сповільнена, обличчя не природно бліде. На порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, у присутності двох свідків, від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд, мотивуючи тим, що висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають дійсності, а постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, а відтак був позбавлений можливості надати суду свої докази, викликати свідків та інспектора поліції, захистити свої права.

Категорично заперечує факт відмови від проходження огляду, оскільки сам наполягав на проведенні такого огляду на місці зупинки транспортного засобу, як того вимагають положення Інструкції, але працівниками поліції у проведенні такого огляду на місці зупинки транспортного засобу йому відмовили.

Направлення на огляд, додане до матеріалів справи, не містить дати, викладу інформації, які б надавали підстави судити, що мова йдеться саме про події 22 січня 2019 року.

Вважає, що працівниками патрульної поліції була порушена процедура проведення його огляду на стан сп'яніння, оскільки Інструкцією чітко визначено, що тільки у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, він направляється для проведення такого огляду до найближчого закладу охорони здоров'я. Він не відмовлявся проходити огляд на місці зупинки.

Працівниками поліції, шляхом погроз було зазначено, що у разі проведення огляду у лікарській установі, його автомобіль підлягатиме тимчасовому затриманню та доставці на штраф майданчик, що потягло б додаткові фінансові затрати.

Звертає увагу, що він не мав часу для поїздки на медичне обстеження, оскільки у нього хворіла дружина та дитина, він вимушений був якнайшвидше повернутися додому.

Просить врахувати, що під час судового розгляду судом не були допитані свідки працівники поліції, не витребувана та не досліджена відеофіксація, він був позбавлений можливості заявляти клопотання про виклик свідків. Крім того, суд не може брати до уваги письмові пояснення осіб, якщо вони не надавали показання безпосередньо у судовому засіданні під присягою.

Отже, суд першої інстанції не виконав вимоги закону, визначені ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП, не з'ясував усі обставини необхідні для правильного вирішення справи, вдався до спрощеного підходу у вирішенні справи, не забезпечив всебічного, повного та справедливого судового розгляду, а висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та уточнив свої вимоги, просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, оскільки він не перебував у стані наркотичного сп'яніння та не відмовлявся від проходження огляду на такий стан.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, переглянувши диск з відеозаписом та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд відбувався у відкритому судовому засіданні 18 лютого 2019 року за участю ОСОБА_1, якому роз'яснювалися права, суд з'ясовував чи має він клопотання.

Крім того, ще до судового засідання, 29 січня 2019 року ОСОБА_1 прибув у суд, де йому надали матеріали справи для ознайомлення та вручили повістку під розписку про виклик в судове засідання на 18 лютого 2019 року на 8 год. 25 хв. (а.с. 17, 18).

Про час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений більше ніж за два тижні до судового засідання, а тому мав достатньо часу підготуватися, скористатися правовою допомогою, подати клопотання про виклик свідків або ж запросити їх самостійно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неможливість реалізувати своє право на захист, є безпідставними. ОСОБА_1 в суді першої інстанції не просив викликати свідків, інспектора поліції. Більш того, він визнав, що відмовився пройти обстеження на стан наркотичного сп'яніння через те, що поспішав додому, оскільки їздив в аптеку на нього вдома чекали хворі дружина та дитина.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Сам водій ОСОБА_1, не заперечує, що відмовився їхати в медичний заклад для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, так і двоє свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 письмово підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікарні, а також відмовився від дачі пояснень, отримання копії протоколу та підпису у ньому (а. с. 10, 6, 7).

З переглянутого відеозапису, який був предметом вивчення в суді першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 спочатку погодився пройти обстеження, потім передумав, відповів відмовою, через що працівники поліції зупиняли транспортні засоби та запрошували двох водіїв в якості понятих. У присутності двох свідків водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у закладі охорони здоров'я, пояснюючи, що він поспішає. При цьому поліцейський роз'яснив ОСОБА_1, що на нього буде складений протокол про відмову від проходження огляду, зачитав положення Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП

На відміну від огляду на стан алкогольного сп'яніння, який проводиться на місці зупинки транспортного засобу, підтвердження стану наркотичного сп'яніння вимагає проведення не тільки зовнішнього огляду особи, а й відібрання біологічного матеріалу з метою проведення лабораторних досліджень і отримання результатів.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Під час огляду в медичному закладі, лікар, повинен провести огляд відповідно до вимог Інструкції, зокрема провести зовнішній огляд особи та відібрати біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів. Тільки після отримання результатів лабораторних досліджень лікар нарколог зможе зробити висновок про стан наркотичного сп'яніння чи про відсутність такого стану.

Причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало порушення останнім Правил дорожнього руху, перетнув подвійну суцільну смугу, розвернувся на пішохідному переході, після чого повернув на пішохідний тротуар біля будинку по проспекту Перемоги, 43 та зупинився біля одного з під'їздів.

Під час розмови з працівниками поліції додатково з'ясувалося, що ОСОБА_1 рухався на жовтий сигнал світлофора, не має полісу сертифікату обов'язкового страхування цивільної відповідальності, наявний поліс втратив свою чинність, за чим він не слідкував.

Поліцейський звернув увагу водія на почервоніння очей, на що ОСОБА_1 пояснив, що працює без окулярів з пилом.

Аргументи апеляційної скарги, що працівники поліції застосовували погрози у разі проведення огляду у лікарській установі, поміщенням автомобіля на штраф майданчик, що потягло б додаткові фінансові затрати, не відповідають дійсності.

На відеозапису добре видно, що поліцейські зайняли виключно роз'яснювальну позицію, водій ОСОБА_1 мав вільне право вибору своєї поведінки, що й зробив.

При цьому, про хвору дружину та дитину, які потребують ліків, працівникам поліції не повідомляв, така версія з'явилася в суді першої інстанції.

Часу, який витратили поліцейські на запрошення двох свідків, потім на повторне опитування водія ОСОБА_1, складання пояснень та протоколу було більше ніж достатньо щоб доїхати до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру та пройти обстеження в медичному закладі, який розташований в п'яти хвилинах поїздки від місця зупинки.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, підставою для підозр водія у стані наркотичного чи іншого сп'яніння є ознаки окрім однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння ( крім запаху з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Направлення до Чернігівського обласного наркологічного диспансеру на огляд водія ОСОБА_1 містить дату, час, підпис інспектора, який його склав ( а. с. 9), а тому критика апелянтом його змісту, є також безпідставною.

Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 ,був затриманий та доставлений на штрафмайданчик, доказом чого є акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

З урахуванням поведінки на дорозі та зовнішнього стану водія, поліцейський мав усі підстави вимагати проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі, а водій ОСОБА_1 повинен був пройти такий огляд, що прямо прописане у п. 2.5 Правил дорожнього руху. Відмова від такого огляду, тягне адміністративну відповідальність у даному випадку за ч.1 ст. 130 КУПАП.

Для притягнення до адміністративної відповідальності за таке правопорушення не має значення чи дійсно водій перебував у стані наркотичного сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаки такого стану були присутніми у водія і водій не підкорився вимогам працівника поліції.

На відміну від кримінального та кримінально-процесуального кодексів України, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить такого поняття як безпосередність судового розгляду справи. Письмові пояснення свідків про обставини правопорушення є доказами у справі, як і інші документи.

За правилами ч. 2 ст. 272 КУпАП, свідок у справі про адміністративне правопорушення повинен прибути на виклик органу чи посадової особи, в провадженні якого чи якої перебуває справа, дати правдиві пояснення, повідомити усе що йому відомо по справі і відповісти на поставлені питання.

Свідок у справі про адміністративне правопорушення не попереджається про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та за відмову від дачі показань і присяги не складає, йому лише роз'яснюється обов'язок говорити суду правду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не має права постанову суду скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд, про що прямо зазначено у ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Отже, висновки суду про винуватість водія ОСОБА_1 в порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху, є цілком обґрунтованими, а рішення суду про накладення стягнення законним та вмотивованим.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець