Справа № 740/458/19
Головуючий у 1 інстанції Олійник В. П.
Провадження № 33/4823/187/19
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року

місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного Чернігівської області від 01 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 11.01.2019 року близько 21 год. 50 хв. в м. Ніжині, Чернігівської області по вул. Набережній, 18, керував автомобілем «ГАЗ-3110», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 „а" Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на допущені судом порушення, зокрема, розгляд справи у його відсутність, попри наявне його клопотання про відкладення, звертає увагу на те, що його освідування було проведено приладом Драгер, останнє калібрування якого було проведено з порушенням шестимісячного терміну, крім того, зазначає, що в протоколі указано про його відмову від медичного огляду у присутності двох свідків та порушення ним п. 2.5 ПДР, однак запевняє, що свідків на місці його зупинки не було. Вказує, що протокол підписав та написав пояснення під диктовку поліцейського, маючи намір потім у суді доводити свою невинуватість. Тому вважає, що поліцейськими було порушено інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння, а суд формально віднісся до розгляду справи. На підтвердження керування транспортним засобом у тверезому стані посилається на те, що його автомобіль не затримувався, тому вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції апелянт не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства всебічно, повно і об'єктивно.

Суд, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними приладу „Драгер" Алкотест 6810, за результатами якого вміст алкоголю виявився 0,77% (а.с. 3) та на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 5) про порушення водієм п. 2.9 (а) ПДР, в якому також зазначено, що від додаткового медичного огляду у лікарні водій відмовився, що засвідчено підписами двох свідків, у своїх же поясненнях, викладених у протоколі ОСОБА_1 зазначив, що випив пляшку пива та керував транспортним засобом і з результатом приладу Драгер згоден та відмовляється їхати у лікарню.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Виходячи із наданих суду доказів, зокрема, пояснень ОСОБА_1 , викладених у протоколі, де він повністю погодився із викладеними у ньому обставинами, жодних претензій не мав, тому суд апеляційної інстанції не може погодитись із його доводами про формальність розгляду справи місцевим судом, оскільки у суду не виникло сумнівів у достеменності наданих доказів, підтверджених самою особою, притягнутою до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі щодо несвоєчасного калібрування приладу, яким проводився його огляд, не можуть стати підставою для спростування його результатів, які узгоджуються із його поясненнями щодо керування автомобілем після вживання алкогольного напою та у сукупності з його процесуальною поведінкою у суді першої інстанції (неодноразові прохання відкладення розгляду справи, не підтверджені об'єктивно) свідчать лише про його спробу уникнути законної відповідальності. Як і посилання апелянта на не відсторонення його від керування транспортним засобом не може спростувати допущене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення.

Також, є необґрунтованими доводи апелянта щодо того, що ним не були порушені вимоги п.2.5. ПДР України, оскільки він не відмовлявся від проходження медичного огляду. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення Ткаченко порушив п.2.9. ПДР, за порушення даного пункту його і було притягнуто до відповідальності.

Не можуть бути взяті до уваги доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи за відсутності правопорушника, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що розгляд справи неодноразово відкладався і ОСОБА_1 направлялися повістки за місцем проживання, однак ним надавались заяви про відкладення розгляду справи з поважних причин, які нічим не підтверджені.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 квітня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Ю. М. Короїд