Справа№464/44/19
пр. № 3/464/184/19
П О С Т А Н О В А

28.02.2019 року суддя Сихівського районного суду м.Львова Рудаков І.П., розглянувши матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

згідно фабули правопорушення, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 400614 від 23.12.2018, ОСОБА_1 23 грудня 2018 року о 02:23 год. по вул.Скрипника, 7 у м.Львові здійснював керування автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. RPR 13914, з явними ознаками наркотичного спяніння (блідість шкірних покривів, порушення мови, корушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження в передбаченому законом порядку медичного огляду на встановлення стану спяніння категорично відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, за змістом яких свою вину у вчинені вищеописаного правопорушення повністю заперечив та пояснив, що 23.12.2018 дійсно здійснював керування автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. RPR 13914, проте при цьому жодних наркотичних чи інших заборонених засобів не вживав, про що повідомляв інспекторам поліції, натомість, останні, явно переплутавши його з іншою особою, почали ставити питання про те, чи вживав він наркотики, чи зберігає такі, чи має він документи на даний транспортний засіб. Один із інспекторів, з невідомих для нього причин, в порушення усіх можливих правил та вимог, почав самовільно, без жодної на те згоди, щось шукати в салоні автомобіля, а потім повідомив, що найшов якісь пакетик з білим порошком, походження якого йому взагалі невідоме. Стверджує, що протягом усього часу спілкування, користуючись його юридичною необізнаністю, працівники поліції здійснювали на нього психологічний тиск, залякували та фактично змушували його відмовитись від проходження медичного огляду, хоча він по суті не заперечував проти проходження медичного огляду.

Захисник особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав клопотання про повернення матеріалів справи для належного дооформлення, покликаючись на наявність в матеріалах справи численних недоліків та порушень вимог чинного законодавства, які перешкоджають повному, неупередженому та обєктивному розгляду справи. Зокрема, вказує на те, що до наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків оформленні з великою кількістю неточностей, серед яких: невірно записані дані про свідків, відсутність підписів, обидва пояснення написані одним почерком (тобто, однією і тією ж особою), допущені неточності в самому викладені таких пояснень. Покликаючись на вказані моменти, стверджує про важливість допиту цих свідків в судовому засіданні, про що ним подано окреме клопотання з даного приводу. Також, вказує на відсутність належних відеозаписів фіксації пригоди з нагрудних знаків інспекторів поліції, що приймали участь при оформленні адміністративного правопорушення. Зокрема, було виявлено, що наявний в матеріалах справи DVD-R диск, при ознайомлені з матеріалами справи був пошкоджений, що перешкоджало встановленню самої події адміністративного правопорушення. В подальшому, після відновлення вмісту цифрового носія, ним було встановлено, що такі відеоматеріали не містять відомостей про номер та серію відеокамер, дату його виробництва та назви камери, а лише відтворюються копії відеофрагментів, що записані на згаданий DVD-R диск, при цьому оригінал відеозапису з нагрудної камери в матеріалах справи відсутні, тобто відсутнє джерело походження відеозаписів. Водночас, якщо все таки брати до уваги зміст згаданих відеофрагментів, то з таких зокрема вбачається, що конкретна пропозиція поліцейського до ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоровя жодного разу не прозвучала. На цих відео чітко зафіксовано як патрульна поліція постійно чинить тиск на водія, звинувачує його у вживанні наркотиків та переконує в необхідності оформити протокол про відмову в проходженні огляду, при цьому водій заперечує вживання наркотиків та не відмовляється проходити огляд. Більше того, під час оформлення протоколу серії БД №400614 та отримання примусової відмови від проходження огляду, ніяких свідків взагалі не було. Таким чином, оскільки, складений відносно його підзахисного протокол про адміністративне правопорушення та самі матеріали справи не відповідають вимогам закону, а працівниками поліції грубо порушено вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду №1103 від 17.12.2008 та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015, відтак суд позбавлений можливості встановити подію даного адміністративного правопорушення, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриття за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши представлені на розгляд матеріали, в т.ч. протокол про адміністративне правопорушення, вбачається, що такі містять істотні неточності та суттєві недоліки вимог КУпАП.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло, від якого огляду на стан спяніння відмовився ОСОБА_1 від проходження огляду на спяніння на місці чи у лікаря-нарколога в закладі охорони здоровя.

Згідно з п.9 розділу II Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема у графі «до протоколу додається» - зазначається пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення). Однак, у матеріалах справи наявний лише один DVD-R диск без будь-якого найменування (позначення, маркування), який відповідно до графи «до протоколу додається» не долучався, оскільки згідно даних протоколу до нього взагалі додаються лише «пояснення свідків два». Матеріали справи не містять відомостей про номер та серію відеокамер, дату його виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. У матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису з нагрудної камери, а лише міститься DVD- R диски, що є копією відеозапису. Тобто в матеріалах справи відсутнє джерело походження відеозаписів. Перелік технічних засобів, що використовуються для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху станом на сьогоднішній день, затверджено наказом МВС України № 33 від 01.03.2010р. Не долучення до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосується технічного приладу «відеокамери», не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні ОСОБА_1 була проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху.

Водночас, при огляді згаданих відеоматеріалів, встановлено значну кількість неточностей, які підлягають окремому дослідженню. Зокрема, на відеозаписі , запис якого відбувається починаючи з 04 год. 09 хв., зафіксовано наступний діалог поліцейських: «запитання: - доречі, Остап, що в нас з годинами? Відповідь: - не співпадають. Крім того, вбачається, що протокол складено о 03 год. 30 хв., а відмову водія проходити обстеження отримано о 03 год. 45 хв., тобто після фактично оформлення протоколу, при цього в розмові йшлось саме про обстеження, а не огляд на стан спяніння.

Крім того, в порушення вимог ст.256 КУпАП та п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015, відомості про свідків, а також їхні письмові пояснення подані з явними неточностями. Зокрема, пояснення обох свідків були написані безпосередньо працівником поліції, тобто були підготовлені заздалегідь. Слід звернути увагу, що в поясненнях ОСОБА_4, свідок написав наступне: «Зі змоїх слів підписано вірно за що я підписуюсь». Тобто, виходячи з написаного, можна припустити, що протокол серії БД №400614 та пояснення свідка ОСОБА_4 підписував не він особисто, а інша особа замість нього. Стосовно пояснень другого свідка, то в даному випадку слід звернути увагу на те, що в цих письмових поясненнях тричі вказані різні прізвища свідка, що нібито надає пояснення: у графі «отримав пояснення від» вказано ОСОБА_5. у графі «про згоду на використання персональних даних» Белий, а в кінці пояснень, поряд із підписом написано ОСОБА_5 Це вказує про те, що працівниками поліції не встановлено підтвердження осіб свідків шляхом перевірки документів, які засвідчують їхню особу.

Відповідно до п.24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Пунктом 12 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що норми КУПАП не забороняють вмотивованою постановою суду для належного оформлення повернути протокол про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП. Оскільки, матеріали справи про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи, тому немає можливості повно, всебічно та обєктивно розглянути дану справу.

У відповідності до змісту рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобовязано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

ЄСПЛ у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адмінправопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у звязку із чим, приходжу до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і обєктивно зясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до матеріали до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.252, 256, 268, 277, 278, 280, 283 КпАП України,-

п о с т а н о в и в :

матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП направити до Управління патрульної поліції у м.Львові Департаменту патрульної поліції (79053, м.Львів, вул.Перфецького, 19) для уточнення та належного дооформлення.

Суддя: Рудаков І.П.