ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1157/19 Справа № 215/4744/19 Суддя у 1-й інстанції - Камбул М. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 гр. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 02 серпня 2019 року о 22:16 год. в м. Кривому Розі, по вул. Івана Сірка біля буд.56, ОСОБА_1 керував автомобілем Smart Cabrio днз НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного або іншого сп`яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, неприродна блідість, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ00052 , АЕ00042. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що вину не визнає, оскільки після зупинки автомобіля, працівниками поліції його було силоміць доставлено до Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області. Разом з цим вказує, що 03 серпня 2019 року о 00:26 год. він погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, при цьому просив надати можливість скористатися послугами адвоката, однак працівники поліції пояснили, що в цьому вже немає сенсу, бо огляд повинен бути проведений не пізніше 2 годин з моменту, коли виникли підстави для такого огляду. При цьому, зазначає, що в порушення вимог п.3,5 Розділу ІІІ "Інструкції про порядок зберігання, видачі приймання, використання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них" поліцейським ОСОБА_2 було відключено бодікамеру. Також, вказує, що після повернення до відділу поліції, йому було запропоновано відмовитися від проходження медичного огляду в присутності двох свідків, що він і зробив, оскільки був переконаний, що відмова має законне правове підґрунтя. При цьому, про юридичні наслідки такої відмови йому роз`яснено не було, що підтверджується відеозйомкою на бодікамеру.

В апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями захисник Станіславчук І.М. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було проведено на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, а його було доставлено до Тернівського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області, і там він дав свою згоду на проходження огляду у медичному закладі на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з бодікамери АЕ 0042. При цьому вказує, що відеозапис з бодікамер працівників поліції зроблений з порушенням пункту 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 року № 100, оскільки відеозапис не є безперервним, тому не можливо вважати його належним та допустимим доказом у справі. До того ж адвокат вважає, що свідки, які вказані у протоколі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджують лише факт складання самого протоколу про адміністративне правопорушення. Також апелянт, звертає увагу, що протокол був складений 03 серпня 2019 року о 01 год. 00 хв., в той час як підстава для проведення огляду мала місце 02 серпня 2019 року о 22 год. 16 хв., тобто з моменту настання підстави для проведення огляду минуло понад дві години. До того ж, звертає уваги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що поліцейськими було видано ОСОБА_1 направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника Станіславчук І.М., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 138604 від 03 серпня 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження медичного огляду. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Жодних доводів стосовно поважності причин, з яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду під час апеляційного розгляду наведені стороною захисту не були.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на незаконність дій працівників поліції не заслуговують на увагу як такі, що не відповідають матеріалам справи.

Матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп"яніння у встановленому законом порядку. Між тим, ОСОБА_1 , від виконання законних вимог працівників поліції відмовився, що засвідчили у своїх поясненнях свідки.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявності в його діях складу цього правопорушення, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко