П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2019 Справа №607/5407/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін Валентин Євгенович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, неодруженого, тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2019 року о 01 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Руська, 23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» № ARBF-0422 (повірка дійсна до 29 травня 2019 року), на табло якого висвітило показник 1,44 ‰ (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав, зазначених у письмовому клопотанні. Вказує на те, що працівниками поліції ні йому, ні свідкам не було розяснено прав та процедури проходження огляду, не показали також документи на Драгер 6810 свідоцтво про повірку та сертифікат відповідності. Свідки лише розписалися в протоколі та поясненнях, протокол складався не у присутності свідків та не у його присутності. Також, працівники поліції не провели відсторонення його від керування транспортним засобом, не викликали евакуатор, що, на думку ОСОБА_1, викликає сумніви в тому, що він дійсно був у стані алкогольного спяніння та свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Окрім того, вказує, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного спяніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоровя. Вказує також на те, що інструкцією з експлуатації приладу Драгер 6810 передбачено, що він повинен проходити обовязкове калібрування кожні 6 місяців, однак згідно чеку Драгер 6810 ARBF-0422 останнє калібрування було проведено 29 травня 2018 року, а огляд на стан спяніння 24 лютого 2019 року, тобто з порушенням шестимісячного строку. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що на сайті погоди sinoptik.ua за 24 лютого 2019 року зазначено, що температура навколишнього середовища в момент огляду становила -8°С, однак згідно інструкції з експлуатації приладу Драгер 6810 за такої температури його використання заборонено. Також, прилад Драгер «Алкотест 6810» не внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, а отже не дозволений МОЗ та Держспоживстандартом для використання.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що такого обовязку водій ОСОБА_1 не виконав, що підтверджується дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами, а саме:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №066788 від 24 лютого 2019 року, який містить усі необхідні реквізити, підписаний ОСОБА_1 без зауважень;

- чеком приладу «Drager Alcotest 6810», щодо виявлення стану спяніння від 24 лютого 2019 року о 01 год. 27 хв., який показав результат 1,44 ‰, підписаним ОСОБА_1;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому міститься підпис ОСОБА_1, що свідчить про те, що останній з результатом огляду згідний;

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора Alcotest 6810 № ARBF-0422 (чинне до 29 травня 2019 року);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24 лютого 2019 року, згідно яких 24 лютого 2019 року близько 01.25 год. в їх присутності водій ОСОБА_1 проходив огляд на стан спяніння за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого - 1,44 ‰, з результатом водій погодився, від проходження огляду в медичному закладі відмовився;

- копією постанови серії ВР № 120718 від 24 лютого 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, що слугувало причиною зупинки автомобіля НОМЕР_1;

- відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля та з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які повністю узгоджуються з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, та з яких вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції за порушення ПДР України, на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного спяніння, результат якого - 1,44 ‰, з результатом водій погодився, проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан спяніння відмовився.

Згідно довідки, виданої 27 лютого 2019 року Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримував посвідчення водія серії ВХХ № 539379.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (пункт 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява N 4909/04 від 10 лютого 2010 року).

Необхідно зазначити, що доводи ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції йому не було розяснено прав, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції, на яких зафіксовано факт розяснення останньому прав, передбачених ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності у матеріалах справи направлення водія у заклад охорони здоровя для проходження огляду на стан спяніння, що, на думку останнього, свідчить про порушення процедури огляду, зокрема, пункту 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), суд вважає безпідставними з огляду на те, що вказане положення передбачає обовязок поліцейського направити особу до найближчого закладу охорони здоровя лише у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції. Разом з тим, в даному випадку у ОСОБА_1 працівниками поліції були встановлені ознаки алкогольного спяніння, передбачені п. 3 Розділу І даної Інструкції, у звязку з чим його огляд на стан спяніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу, відповідно до вимог п. 1 Розділу ІІ вказаної Інструкції. В такому випадку обовязок направлення особи для до найближчого закладу охорони здоровя вимогами Інструкції не передбачено.

При цьому, відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Разом з тим, матеріалами справи про адміністративне правопорушення (зокрема, відеоматеріалами, письмовими поясненнями свідків, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів) достовірно встановлено, що ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, проведеного поліцейським за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, у звязку з чим були відсутні підстави для проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров'я.

При цьому, відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції чітко зафіксовано, що останніми ОСОБА_1 було розяснено його право пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі у разі його незгоди з результатом огляду, проведеного на місці, на що водій відмовився їхати в медичний заклад, вказавши, що з результатом огляду погоджується.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що при складенні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення йому не було предявлено документи на Драгер, то суд вважає їх такими, що жодним чином не впливають на доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи не встановлено, що ОСОБА_1 вимагав від працівників поліції предявити йому ці документи, при цьому свідоцтво про повірку газоаналізатора Alcotest 6810 № ARBF-0422 міститься в матеріалах справи.

Доводи ОСОБА_1 про недопустимість як доказу результатів огляду на стан сп'яніння з мотивів відсутності технічного засобу Drager Alcotest 6810 у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, та з підстав порушення шестимісячного строку калібрування приладу також є безпідставними.

Так, згідно роз`яснень Українського медичного центру сертифікації МОЗ України від 18 січня 2018 року №45, закінчення 10 лютого 2015 року терміну дії реєстрації в Україні виробу медичного «Drager Alcotest 6810» означає припинення можливості їх ввезення на митну територію України та введення в експлуатацію, але не впливає на вироби, які вже були введені в експлуатацію - використовувались у практиці. З огляду на наведене працівники патрульної поліції вправі використовувати вироби медичні «Drager Alcotest 6810», які були введені в експлуатацію до 10 лютого 2015 року, за умови додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Судом перевірено відповідність газоаналізатора Алкотест 6810 Драгер № ARBF-0422 законодавчо встановленим вимогам стандартизації, метрології та сертифікації, про що свідчить свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/276, чинне до 29 травня 2019 року, яке було дійсне станом на 24 лютого 2019 року.

При цьому, суд враховує, що Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено, що міжповірочний інтервал газоаналізатора становить 1 рік.

Окрім того, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо неможливості використання результатів огляду газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», оскільки згідно даних сайту погоди sinoptik.ua за 24 лютого 2019 року, долучених ним до матеріалів справи, температура навколишнього середовища в момент огляду становила -8°С, а згідно інструкції з експлуатації приладу Драгер 6810 за такої температури його використання заборонено, виходячи з наступного.

Як вбачається з чеку приладу «Drager Alcotest 6810» щодо виявлення стану спяніння від 24 лютого 2019 року, температура повітря станом на момент проходження огляду становила +16°С. Вказаний чек підписаний ОСОБА_1 З відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що при його підписанні останній жодних зауважень щодо неправильності даних у чеку не висловлював, в протоколі про адміністративне правопорушення теж будь-яких зауважень чи заперечень не вказав.

У звязку з наведеним, надані ОСОБА_1 дані сайту sinoptik.ua за 24 лютого 2019 року суд не бере до уваги як доказ неможливості використання результатів його огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810».

Інші доводи ОСОБА_1, викладені у письмовому клопотанні, також жодним чином не спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, оскільки докази його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи, повно та всебічно досліджені під час розгляду справи. З цих підстав його слід притягнути до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, наклавши адміністративне стягнення в межах її санкції.

При накладенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_1 умисно вчинив грубе порушення Правил дорожнього руху України, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують та помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, приходжу до переконання, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також, у відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Строк предявлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Головуючий суддяОСОБА_4