Справа № 642/934/19
Провадження № 3/642/385/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., за участю прокурора Кіншакової Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, що надійшла з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, на утриманні має малолітню дитину, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, секретаря судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова, яка на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, за ст. 172-6 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу № 78 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, від 31.01.2019 року, який складено старшим оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України ОСОБА_3, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді секретаря судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова, будучи, згідно пп. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII (далі- ЗУ №1700-VII), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, та, згідно аб. 14 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону субєктом декларування, як державний службовець, в порушення вимог абзацу 1 ч.1 ст.45 вказаного Закону, підпункту 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 04.04.2018 року, подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, повязане з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, заперечувала. Пояснила, що не мала ніякого умислу на несвоєчасне подання декларації. З 19.09.2016 року по теперішній час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, на момент подачі декларації у неї хворіла дитина і вона з запізненням на 4 дні подала декларацію.

Прокурор підтримав складений протокол, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повністю доведена зібраними доказами по справі та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив наступне.

Виходячи із змісту ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ч. 1 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом, встановлено, що ОСОБА_1 з 06.07.2015 року займає посаду секретаря судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова на теперішній час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, тобто являється субєктом на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», та на якого розповсюджується обовязок заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України « Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

При цьому, відповідно до даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2017 рік лише 04.04.2018 року, тобто несвоєчасно.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Приписи 247 статті КУпАП є імперативними і вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності і наявні підстави вважати, що у суду відсутні повноваження необхідності з'ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

В протоколі вказано, що фактичним моментом виявлення, факту правопорушення, винуватість у вчиненні якого інкримінується ОСОБА_1, є 31.01.2019 року, тобто дата складання протоколу. При цьому, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься повідомлення Національного агенства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 17454 від 04.04.2018 року повідомлено про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: щорічної декларації за 2017 рік.

Таким чином, УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України на момент складання листа-запиту № 10096/39/119/01-2018 від 17.12.2018 про витребування документів щодо секретаря судового засідання Бадран В.Р. вже було відомо про факт подій, які підпадають під склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому встановлений ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності необхідно відраховувати з 04.04.2018 року, а не з помилково визначеного особою, яка склала протокол, 31.01.2019 року.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Під час розгляду адміністративного матеріалу суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_11 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Othersv the UnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Враховуючи обставини, з приводу яких відносно ОСОБА_1 був складений відповідний протокол, строк накладення адміністративного стягнення за викладені в ньому дії на момент розгляду справи сплинув.

Приймаючи до уваги, що на момент розгляду справи стосовно ОСОБА_1 закінчилися строки передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі необхідно закрити.

У відповідності до ст. 250 КУпАП, прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Статтею 287 КУпАП, передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим (в редакції Закону України «Про прокуратуру» N 1697-VII (1697-18 ) від 14.10.2014 року ).

Частиною пятою статті 7 КУпАП, визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року).

Згідно п. 1 розділу XII прикінцевих положень Закону №1697-VII він набирає чинності з 15.07.2015 року, тобто, з 15.07.2015 року, прокурор, виключений із кола субєктів, які мають право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, окрім випадку, коли вказана постанова стосується застосування заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 38, п.7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283- 285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягалася до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя В.В. Вікторов