Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/71/19 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 124 КУпАП суддя Гречана С.І.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2019 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю особи, провадження

відносно якої закрито - ОСОБА_2,

захисника - Багдасарової Г.М.,

потерпілого - ОСОБА_4,

представника потерпілого - ОСОБА_5,

розглянула апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2018 року, якою відносно

ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає в АДРЕСА_1,

закрито провадження у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

За постановою судді, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 177047, ОСОБА_2 25.08.2018 р., в м. Миколаєві по вул. Пушкінській, керуючи автомобілем «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1, в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, в районі перехрестя вулиць Пушкінської та Пограничної невірно врахувала дорожню обстановку, на нерегульованому перехресті рухалась на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався по вул. Пограничній, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Врахувавши те, що адміністративне правопорушення вчинено 25.08.2018 р., суддя місцевого суду прийшов до висновку, що на день розгляду справи сплинули строки, встановлені законодавством для накладення адміністративного стягнення, а тому закрив провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить постанову скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що суд безпідставно закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за закінченням строку накладення адміністративного стягнення, оскільки, на його думку, 25.11.2018 р. був останнім днем притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Вказує, що суд першої інстанції, в порушення ст. ст. 269, 272 КУпАП не викликав його як потерпілого, під час розгляду справи.

Вважає, що судом, під час винесення постанови порушено ряд нормативних актів, зокрема вимоги ст. 280 КУпАП та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Вказані порушення полягали у тому, що суддя місцевого суду не надав належної оцінки певним доказам, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 177047 від 25.08.2018 р. та схемі дорожньо-транспортної пригоди від 25.08.2018 р., складеної працівниками поліції, в якій зазначено, що ОСОБА_2 здійснила виїзд на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору.

Зазначає, що суддя місцевого суду не надав належної оцінки тій обставині, що світлофор, розташований після перехрестя з вул. Пограничною працював, і водій мав можливість його бачити та вжити відповідних заходів до термінового гальмування, у відповідності до вимог п. 2.3 правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке апелянт зазначив, що справа була розглянута за його відсутності. Вказує, що отримав копію постанови отримав 21.01.2019 р., після особистого звернення до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_4 та його представника на підтримку апеляційної скарги, ОСОБА_2 та її захисника, які просили залишити постанову без змін, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, Центральним районним судом м. Миколаєва розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 відбувся без повідомлення ОСОБА_4, копія постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не направлялась.

Враховуючи наведене, вважаю причину пропуску ОСОБА_4 поважною, а тому, за можливе - поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону суддею дотримані в повному обсязі.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку, встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Рішення судді про закриття провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 2.3. «б» Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі.

Згідно із вимогами п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 177047, 25.08.2018 р. о 10.50 год. водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105», по вул. Пушкінській, в районі перехрестя з вул. Пограничною, була неуважною, невірно врахувала дорожню обстановку, виїхала на регульоване перехрестя вулиць Пушкінської та Пограничної на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «Honda concerto», який рухався по вул. Пограничній на зелений сигнал світлофору. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п. п. 2.3 «б», 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України.

Але, з пояснень ОСОБА_2, наданих безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що керуючи автомобілем «ВАЗ 2105» вона рухалась по вул. Пушкінській в м. Миколаєві зі сторони старого залізничного вокзалу в напрямку Пушкінського кільця. Побачивши, що основний світлофор не працює, вона, з урахуванням того, що рухається по головній дорозі, відповідно до дорожніх знаків, виїхала на перехрестя.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 підтримала надані нею під час складання протоколу про адміністративне правопорушення пояснення, вину в порушенні вимог п.п. 2.3 «б», 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України не визнала та додала, що рухалась по головній дорозі, відповідно до установленого на дорозі знаку 2.3 відповідно до Правил дорожнього руху України, розділ 33. Під час її руху світлофор не працював, у зв'язку із чим вона розцінила, що перехрестя є нерегульованим та вона рухається по головній дорозі, а тому має право пріоритетного руху, відповідно до Правил дорожнього руху України, оскільки знак 2.3 «головна дорога» надає право першочергового проїзду нерегульованих перехресть.

Пояснення ОСОБА_2 є постійними, послідовними та підтверджуються поясненнями, наданими у судовому засіданні, в суді першої інстанції, свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в письмових поясненнях зазначили, що на перехресті вул. Пушкінської та Пограничної в напрямку Пушкінського кільця основний світлофор не працював, внаслідок чого вони були вимушені користуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

З відеозапису відео-реєстратора транспортного засобу, який рухався за автомобілем «ВАЗ 2105», під керуванням ОСОБА_2, вбачається, що під час руху по вул. Пушкінській в бік пр. Центрального на перехресті з вул. Пограничною, не працювали ані ближній ані дальній світлофори.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.08.2018 р. вбачається, що автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримали механічні пошкодження, автомобіль «ВАЗ 2105» - бокової частини, задньої частини, передньої частини, даху, автомобіль «Honda concerto» - переднього бамперу, капоту, передніх крил, передніх фар, лобового скла. Крім того, на схемі зображено, що світлофор який розташований перед перехрестям вул. Пушкінської та Пограничної, зі сторони пров. Образцова, позначений як непрацюючий.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що керуючи автомобілем «Honda concerto», рухався по вул. Пограничній в м. Миколаєві, при перетині перехрестя з вул. Пушкінською рухався на зелений сигнал світлофору. Під час перетину вказаного перехрестя в його транспортний засіб врізався транспортний засіб «ВАЗ 2105» під керуванням ОСОБА_8, яка виїхала на перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору. Стверджував, що у випадку несправності основного світлофору ОСОБА_2 повинна була керуватись вимогами дублюючого світлофору, який розташований після перехрестя з вул. Пограничною та працював у штатному режимі.

Однак, пояснення потерпілого ОСОБА_4 спростовуються поясненнями як ОСОБА_2 так і поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди та відеозаписом з відео-реєстратору транспортного засобу, який рухався за автомобілем «ВАЗ 2105», під керуванням ОСОБА_2

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про те, що доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 177047 від 25.08.2018 р., і в тому числі порушень ОСОБА_2 п. п. 2.3 «б», 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, які спричинили зіткнення із транспортним засобом під керуванням ОСОБА_4, матеріали справи не містять.

Разом з тим, суд приймає рішення про закриття провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення у разі наявності події та складу адміністративного правопорушення. Враховуючи, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю саме з цих підстав, а тому, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, як така, що містила вимогу про скасування постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2018 року, якою відносно ОСОБА_2 закрито провадження у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, скасувати.

Провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва