Справа № 742/4306/18 Головуючий у 1 інстанції Павлов В. Г.
Провадження № 33/4823/92/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі захисника-адвоката - Денисенка С.В.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника-адвоката Денисенка С.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 січня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у сумі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_2 07 грудня 2018 року о 19 год. 20 хв. в м. Прилуки по вул. Київській керував автомобілем ВАЗ 21101 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком медичного огляду №134, виданий КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду захисником - адвокатом Денисенком С.В. була подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати її, та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх вимог вказує, що суд першої інстанції підійшов до розгляду справи формально, оскільки поклав в основу свого рішення докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення та акт медичного огляду та висновок №134, які є недопустимими доказами по справі, оскільки вони складенні з порушенням норм чинного законодавства, а саме, в протоколі не вірно вказано прізвище особи, щодо якої його було складено, а акт та висновок проведеного медичного огляду був проведений лікарем, який не пройшов тематичне удосконалення, відповідно до вимог чинного законодавства, в зв'язку з чим він не мав права проводити огляд та робити відповідні висновки. Крім того, зазначає, що огляд проводився технічним засобом «Алконат 01 см», який відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та обладнання, що вказує про відсутність дозволу МОЗ на його використання, та на який у медичній установі відсутній сертифікат відповідності.

Також, зазначає що поліцейськими було порушено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки вони мали б спочатку пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, а потім, в разі незгоди з результатом огляду, мали б запропонувати огляд в медичному закладі та скласти відповідне направлення, однак матеріали справи не містять відомостей щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на місці, та направлення на огляд в медичному закладі також відсутнє. Звертає увагу на те, що дані про виконання освідуваною особою впав, необхідних для виконання при огляді, заносились лікарем до акту автоматично, без здійснення відповідної перевірки стану даної особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Денисенка С.В. на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення виконав вимоги ст. 280 КУпАП, повно з'ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_2, вона підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №035888 від 07 грудня 2018 року, який є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_2 07 грудня 2018 року о 19 год. 20 хв. в м. Прилуки, по вул. Київській керував автомобілем ВАЗ 21101 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком №134 від 07 грудня 2018 року, щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, виданий Прилуцькою ЦРЛ, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України (а.с.2);

- власноручним записом ОСОБА_2 , який міститься у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, особа правопорушник погодився з даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та добровільно поїхав, за власної згоди, на огляд до медичного закладу, та вказав на те, що вживав алкоголь, що засвідчив своїм власноручним підписом;

- даними, що містяться у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 грудня 2018 року №134, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 3);

- актом медичного огляду, на підставі якого складений висновок №134;

- поясненнями свідка ОСОБА_3 яка є лікарем, що проводила огляд на стан сп'яніння, наданими нею під час розгляду справи в суді першої інстанції, яка підтвердила правильність складеного нею висновку №134 та достовірність даних внесених до акту огляду особи.

Доводи сторони захисту, викладені в поданій апеляційній скарзі з приводу того, що даним лікарем незаконно проводився медичний огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння, в зв'язку з тим, що не проходила тематичного удосконалення, є безпідставними, та спростовуються наявним в матеріалах справи посвідченням від 01 грудня 2018 року, виданим лікарю ОСОБА_3 про те, що вона, як лікар КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» пройшла тематичне удосконалення на базі Прилуцького наркологічного диспансерного відділення ЧПНЛ по темі: «Проведення огляду на предмет виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», згідно наказу МОЗ та МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735 (а.с. 40).

Виходячи з того, що вищевказане посвідчення є належно оформленим, та має відповідні реквізити, то немає жодних підстав вважати його незаконним чи недостовірним доказом по справі.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Вказівка захисника-адвоката Денисенка С.В., викладена ним в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного засобу «Алконат 01 СМ», є безпідставними, оскільки зазначені документи містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення на а. с 36-37.

Доводи апеляційної скарги, що огляд на стан алкогольного сп'яніння було проведено з недотриманням вимогам чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

За правилами п. 6 діючої Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться зокрема лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З огляду на вище викладене, лікар ОСОБА_3 при винесенні висновку №134 від 07 грудня 2018 року діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, з використанням наданих повноважень, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для встановлення наявності чи відсутності стану алкогольного сп'яніння у водія ОСОБА_2

Твердження захисника-адвоката Денисенка С.В. про те, що працівниками поліції не було складено направлення на медичний огляд на стан сп'яніння, хоча і має місце, однак, в матеріалах справи наявна заява поліцейського Чепінога В.С. щодо проведення медичного огляду в закладі охорони здоров'я на стан сп'яніння ОСОБА_2 (а.с. 33), в зв'язку з чим даний недолік не є підставою для скасування рішення.

Також, посилання захисника, викладене в апеляційній скарзі про те, що було порушено поряд огляду, оскільки не було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на місці в присутності двох свідків, а потім, в разі його незгоди з результатом огляду, провести такий огляд в медичному закладі, не є обґрунтованим, оскільки норми Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція), щодо огляду особи правопорушника не є імперативними, а отже те, що ОСОБА_2 було оглянуто у закладі охорони здоров'я, не можна вважати порушенням норм чинного законодавства про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доводи апелянта про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від №134 від 07 грудня 2018 року є неналежним доказом по справі, який не можна покласти в основу рішення, оскільки він проведений з порушенням порядку та методу його проведення, не знайшли свого підтвердження, оскільки, на підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вказаний висновок є належним та допустимим доказом по справі, в зв'язку з чим, в сукупності з іншими дослідженими по справі доказами, вважає за необхідне покласти в основу свого рішення, як такий, що дійсно підтверджує перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння під час керування автомобілем.

Також, дослідивши матеріали справи, в них немає жодного підтвердження щодо незгоди ОСОБА_2 з результатами проведеного огляду в лікарні, навпаки, дана особа власноручним підписом засвідчила свою згоду з результатами обстеження як у висновку від 07 грудня 2018 року №134, так і власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про добровільність проходження відповідного огляду в медичному закладі.

Посилання особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений не належним чином, оскільки заповнений не печатними буквами, не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до п. 5, 6 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року №1376, протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію та номер, при цьому усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Твердження захисника Денисенка С.В. про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вірно вказане прізвище особи, відносно якої і було складено протокол про адміністративне правопорушення, є такими, що заслуговують на увагу, однак, як вбачається з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, дане питання було предметом вирішення в суді першої інстанції, з приводу чого суд вказав, що невірно зазначене прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є механічною помилкою, яка була допущена відповідною службовою особою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Виходячи з вище наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 від 07 грудня 2018 року серія БД № 035888, складений належним чином та є достатнім і законним доказом по справі, який цілком обґрунтовано судом першої інстанції було взято до уваги при винесенні ним рішення.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 грудня 2018 року є належним та допустимим доказом по справі, в зв'язку з чим, в сукупності з іншими дослідженими по справі доказами, вважає за необхідне покласти в основу свого рішення, як такий, що дійсно підтверджує перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння під час керування автомобілем.

Доводи сторони захисту, щодо невідповідності часу складання протоколу про адміністративне правопорушення часу проведення медичного огляду, вказаного у висновку щодо його проведення, хоча і має місце, та також були предметом дослідження в місцевому суді, однак це не впливає на доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та спростовується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна оцінка, в результаті чого їх було покладено в основу прийнятого судом рішення.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Твердження захисників про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція щодо дій правопорушника розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, оскільки правопорушення на транспорті характеризуються підвищеною небезпекою, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвокакта Денисенка С.В. в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач