ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/3692/19

Пров. №3/766/1967/19

13 травня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корольчук Н.В.

за участю:

секретаря: Філіпенко І.О.

особи, яка

притягається до відповідальності: ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працевлаштований, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 F

встановив:

В протоколі серії БД F429226 від 18.02.2019 року, складеного стосовно ОСОБА_1, зазначено, що 18.02.2019 року о 20-50 год. в м. Херсоні, по вул. І. Кулика, 60 водій ОСОБА_1 керував т/з BMW 530 н.з. ВТ9132ВТ з ознаками наркотичного спFяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав. Пояснив, що на момент, коли його зупинили поліцейські, він був тверезий. Його обурило те, що поліцейські почали предFявляти йому претензії з приводу того, що у нього зіниці не реагують на світло. До того ж він тоді поспішав. Тому спочатку він заявив, що не буде їхати до лікарні проходити огляд. Про наслідки відмови від проходження огляду поліцейські йому не розFяснювали. Тому згодом, коли вони запросили понятих і повідомили, що будуть складати стосовно нього протокол за відмову від проходження огляду, він сказав їм, що він згоден їхати до лікарні на їхньому автомобілі, але вони цього не зробили.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені судом:

- письмові поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до яких у водія автомобіля BMW 530 н.з. ВТ9132ВТ ОСОБА_1 були виявлені ознаки спFяніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення вимови. Від проходження огляду для визначення такого стану останній відмовився;

- відеофайли з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Як свідчать дані протоколу, що є предметом дослідження у даній справі, фактично він складений через те, що ОСОБА_1, за версією співробітника поліції, було допущено порушення вимог п. 2.5. ПДР України, яким передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спFяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, переглянутий під час судового розгляду відеозапис з нагрудної камери поліцейського підтверджує позицію ОСОБА_1 про те, поліцейські до складання протоколу про адміністративне правопорушення не розFяснювали йому будь F яких прав, як про це зазначено в протоколі, в тому числі і наслідків відмови від проходження огляду. Натомість відеозаписом зафіксовано, що після зупинки поліцейськими, ОСОБА_1 категорично заперечував вживання наркотиків та говорив, що не буде їхати до лікарні для проходження огляду, проте після того, як поліцейські повідомили, що стосовно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення, заявив, що бажає їхати до лікарні на автомобілі поліцейських. Проте поліцейський, до якого ОСОБА_1 звернувся з такою заявою, не відреагував на це та почав записувати анкетні дані свідків, а інший поліцейський пішов до свого автомобіля за бланком протоколу та пізніше заповнив його.

Отже, судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що до складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловлював згоду на проходження огляду, що поліцейськими було проігноровано, а тому підстав для висновку про те, що він не виконав вимог п. 2.5 ПДР України суд не вбачає.

При цьому суд зазначає, що підстав визнати, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу зловживав своїми правами та умисно затягував складання протоколу з метою сплину визначеного ст. 266 КУпАП 2-годинного періоду часу для проведення огляду, суд не вбачає, оскільки згідно протоколу інкриміноване йому правопорушення було вчинено за версією поліцейського о 20-50 год., а протокол був складений о 21-10 год, тобто через короткий проміжок часу.

При цьому, з метою перевірки пояснень ОСОБА_1 та встановлення обставин документування інкримінованих ОСОБА_1 дій, не зафіксованих відеозаписом, судом вжито вичерпних заходів для забезпечення явки та допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (шляхом направлення повісток за місцем проживання, вказаним в матеріалах справи), проте зазначені особи у судове засідання не зFявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява F36673/04), «Карелін проти Росії» (заява F926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про керування ним 18.02.2019 року о 20-50 год. автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння та відмову від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251, 280, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - закрити у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Корольчук Н.В.