ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/8297/18 Суддя першої інстанції: Маньковська О.О.
Провадження № 33/818/410/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Харкова, -

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також, з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

На вказану постанову суду 04.03.2019 року ОСОБА_2 поштою подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та незаконність постанови просить її скасувати.

Разом з цим, ОСОБА_2 просить поновити йому строк апеляційного оскарження зазначеної постанови в зв'язку з тим, що в судовому засіданні 12.12.2018 року ОСОБА_2 участі не приймав, а копію судової постанови отримав лише 20.02.2019 року.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон пов'язує строк внесення апеляції на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою коли отримано повний текст постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 дійсно не приймав участі в судовому засіданні суду першої інстанції.

Проте на адресу, зазначену в протоколі та апеляційній скарзі, судом ОСОБА_2 надсилались повістки про виклик в судове засідання, а також була направлена копія постанови, однак вся кореспонденція поверталась до суду у зв'язку із закінченням строків зберігання,.

Крім того, посилання ОСОБА_2 на те, що він отримав копію судової постанови лише 20.02.2019 року не є дійсними, оскільки згідно його розписки (а.с.23) ОСОБА_2 отримав копію цієї постанови 23.01.2019 року, а з апеляційною скаргою звернувся 4 березня 2019 року, тобто майже через місяць.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 було достовірно відомо про те, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядається Комінтернівським районним судом м. Харкова, проте матеріали справи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_2 цікавився розглядом цієї справи.

Викладене, у сукупності, свідчить про те, що ОСОБА_2 мав об'єктивну можливість реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом строк отримуючи поштову кореспонденцію із суду.

Таким чином відсутні підстави вважати, що існували перешкоди для своєчасного подання апеляційної скарги. Інших поважних причин пропуску процесуального строку апелянтом не зазначено.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева