КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Степаненка Р.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 13.07.2019 року о 02 год. 20 хв., ОСОБА_1 , рухаючись по просп. Академіка Палладіна, в районі будинку №7 в місті Києві, керував автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат огляду становить 1,40 проміле, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 06.08.2019 року та закрити провадження в справі щодо нього на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає вказану постанову незаконною і необґрунтованою, висновки якої не відповідають фактичним обставинам справи та такою, що прийнята із значними порушеннями процесуальних норм.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 178, 280 КУпАП, оскільки суд не повно та не об`єктивно розглянув справу, не з`ясував всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

При цьому апелянт вказує, що 13.07.2019 року близько 02 год. 20 хв. він перебував зі своїми друзями у своєму автомобілі, де вживали алкогольні напої у зв`язку з днем народження. Автомобіль перебував у стаціонарному стані, не рухався та стояв у дозволеному місці, двигун автомобіля був вимкнений. Однак в цей час під`їхали працівники патрульної поліції та почали звинувачувати його у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та вимагали пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він погодився та пройшов огляд, при цьому пояснив, що він не керував автомобілем та викликали драйвера, щоб перепаркувати автомобіль в інше місце. Проте, працівники поліції не пояснили в чому саме, на їх думку, полягає порушення правил дорожнього руху України та безпідставно склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на його пояснення, що він не керував транспортним засобом. На пропозицію патрульного поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер» він погодився, оскільки не вбачав у своїх діях жодних порушень так як не керував автомобілем, а лише перебував в салоні разом зі своїми друзями, які можуть підтвердити вказані обставини. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом.

Також апелянт вказує, що суд першої не перевірив наявність чинного сертифікату повірки вимірювального засобу - газоаналізатора «Драгер» за допомогою якого проводився його огляд на стан сп`яніння.

На переконання апелянта, сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та підтвердив обставини зазначені ним в апеляційній скарзі, зазначивши, що він не керував та не мав наміру керувати автомобілем, оскільки вживав алкогольні напої, у зв`язку з чим викликав драйвера щоб перепаркувати автомобіль на стоянку.

Під час апеляційного розгляду справи за клопотанням ОСОБА_1 в якості свідка був допитаний ОСОБА_2 , який пояснив, що ОСОБА_1 є його кумом, у якого 13.07.2019 року був день народження, у зв`язку з чим того дня він зателефонував йому та запропонував зустрітись з метою поздоровити його зі святом. Ввечері 13.07.2019 року вони зустрілись біля станції метро «Академмістечко» і він запропонував йому випити, на що ОСОБА_1 спочатку відмовився, оскільки був за кермом автомобіля, а після того як він ( ОСОБА_2 ) запевнив його, що вирішить це питання та викличе драйвера, ОСОБА_1 погодився. Вони викликали драйвера та коли очікували його, перебуваючи в салоні автомобіля, до них під`їхали працівники поліції та почали звинувачувати, що начебто ОСОБА_1 керував автомобілем, чого насправді не було. Потім приїхав інший екіпаж патрульної поліції та, незважаючи на їх пояснення, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та очікують драйвера, запропонували йому ( ОСОБА_1 ) пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», після чого склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги вважаю, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 13.07.2019 року серії ДПР18 №322226, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; даними проведеного тесту за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» (а.с. 3), за результатами якого у ОСОБА_3 виявлено наявність алкоголю в розмірі 1,40 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), проведеного в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; письмовими поясненнями цих свідків (а.с. 5), в яких останні підтвердили результати проведеного тесту на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, а також даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції (а.с. 6), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, яким дана відповідна правова оцінка, а тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував зі своїми друзями в салоні автомобіля, який не рухався, апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки ні ОСОБА_1 , ні його захисник не надали доказів на підтвердження зазначених ним доводів, а тому суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_2 , наданих під час апеляційного розгляду справи про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки зазначені ним обставини не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час судового розгляду та спростовуються сукупністю доказів наявних в матеріалах справи, в тому числі даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції.

Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом МОЗ МВС України від 09.11.2015 року.

За викладеним, постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 06.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Сухова Юрія Вікторовича - залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 06 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/3339/2019 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий в І інстанції: Степанова С.В.

Головуючий у апеляційній інстанції: Сілкова І.М.