Дата документу Справа № 334/8150/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 334/8150/18 Суддя в 1-й інстанції Баруліна Т.Є.
Провадж. № 33/807/132/19 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю представника Запорізької митниці ДФС Гереги К.М., адвоката Ткаченка Д.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Запорізької митниці ДФС Ковальок О.А. на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2019 року, якою провадження відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП та ч. 2 ст. 467 МК України у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення складу адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, 27.06.2018р. Запорізькою митницею ДФС отримано лист Державної фіскальної Служби України від 22.06.2018р. №18952/7/99-99-20-02-01-17 з відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів громадянином України ОСОБА_4.

Відповідно до листа Генеральної митної дирекції Німеччини від 15.03.2018р. значиться, що документи, які були надані при оформленні імпорту в Україні містили неправдиві дані стосовно вартості (заниження вартості). Так автомобіль «Renault Kangoo», VIN-НОМЕР_2 був проданий компанією «Victor Gunter» (Im Leyen 4, 54550 Daun), гр. ОСОБА_4, за суму 3800 Євро (еквівалент згідно курсу НБУ на день переміщення товару через митний кордон України складає 109663,16 грн.), що підтверджується завіреним витягом з експортної ЕМД № MRN 16DЕ54Е4.

Так, 16.04.2016 року на митну територію України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС через пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» (митний пост «Рава-Руська»), згідно документу контролю доставки - ЕЕ № UА 112050000/2016/006583, на підставі товаросупровідних документів: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 29.12.2011, документу, що підтверджує право власності (фактура) № 009 від 12.04.2016 виданого фірмою " Victor Gunter» (Im Leyen 4, 54550 Daun) в адресу ОСОБА_6 (АДРЕСА_2), довіреності НАІ 420875 від 06.04.2016 (надана ОСОБА_4 від ОСОБА_6) з Німеччини було переміщено товар - «Вантажний автомобіль марки Renault, модель Kangoo, тип кузова вантажний фургон для перевезення вантажів,місць для сидіння 2, включаючи водія, колір-білий, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, тип двигуна дизель, робочий об'єм циліндрів 1461 куб.см., знаряджена маса 1505 кг., повна маса 2095 кг., вантажопідйомність 0,590 тн., колісна формула 4x2, календарний рік випуску 2011, модельний рік виготовлення 2011, дата першої реєстрації 29.12.2011р, був у використанні. Внутрішній простір ТЗ не має стаціонарно встановлених місць для сидіння пасажирів та пристосувань для їх кріплення. Відсутні ознаки комфорту вантажного відсіку, відсутні вікна в бокових панелях задньої частини кузова. Призначений для перевезення вантажів по дорогах загального призначення, країна виробництва: FR, виробник: "Renault Grouр". Країна походження: не визначена торговельна марка: " Renault", у кількості 1 шт.». Відповідно до фактури № 009 від 12.04.2016 вартість товару - автомобіля «Renault», номер шасі (ідентифікаційний номер) НОМЕР_2, складає 2 100,00 Євро. Переміщення товару через митний кордон України здійснював перевізник ОСОБА_4.

20.04.2016р. Запорізькою митницею ДФС за митною декларацією типу «ІМ 40 ДЕ» № 11205000/2016/006900 було здійснено митне оформлення товару - автомобіль «Renault», номер шасі (ідентифікаційний номер) НОМЕР_2. Документи для здійснення митних формальностей даного товару 20.04.2016р. в Запорізьку митницю ДФС були надані ОСОБА_4

Митне оформлення здійснено на підставі, у тому числі, наступних документів: Cвідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 29.12.2011; Довіреність НАІ 420875 від 06.04.2016 (надана ОСОБА_4 від ОСОБА_6) та Документ, що підтверджує право власності (фактура) № 009 від 12.04.2016 виданого фірмою " Victor Gunter» (Im Leyen 4, 54550 Daun) в адресу ОСОБА_6 (АДРЕСА_2),

Таким чином, ОСОБА_4 16.04.2016 року перемістив через митний кордон України (Львівська митниця ДФС) товар - автомобіль «Renault Kangoo», номер шасі (ідентифікаційний номер) НОМЕР_2 з приховуванням від митного контролю, тобто шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документу (документ підтверджуючий право власності (фактура) № 009 від 12.04.2016, що містить неправдиві відомості щодо вартості даного товару.

Вартість товару - автомобіль: «Renault Kangoo», номер шасі (ідентифікаційний номер) НОМЕР_2, що є безпосереднім предметом порушення митних правил, у відповідності до листа Генеральної митної дирекції Німеччини від 15.03.2018 та витягу з експортної ЕМД № MRN16DЕ54Е4, складає 3800 Євро (еквівалент згідно курсу НБУ на день переміщення товару через митний кордон України складає - 109663,16 грн.).

Переміщення через митний кордон України товару «Renault Master», номер шасі (ідентифікаційний номер) НОМЕР_2, з приховуванням від митного контролю, завдало збитків державі у вигляді несплачених до державного бюджету України митних платежів у розмірі 15700,13 грн. (розрахунок управління адміністрування митних платежів Запорізької митниці ДФС (службова записка № 08-70-19-19/642 від 07.08.2018).

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, представник Запорізької митниці ДФС Ковальок О.А. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме не були всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані всі обставини справи. Зазначає, що на час підготування та направлення листа-запиту Запорізька митниця ДФС не володіла інформацією на підставі якої митницею 19.07.2018 р. було складено протокол про порушення митних правил. Запорізькою митницею ДФС з моменту направлення листа-запиту від 06.03.2017 № 86/81/08-70-20-38 було розпочато митну перевірку направлену на встановлення законності ввезення громадянином ОСОБА_4 на митну територію України автомобіля «Renault Kangoo», VIN - НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1. Також вказує, що 27.06.2018 року Запорізькою митницею ДФС було отримано лист Державної фіскальної служби України від 22.06.2018 року № 18952/7/99-99-20-02-01-17 з відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів громадянином України ОСОБА_4, отже моментом виявлення порушення митних правил є саме 27.06.2018 року.Звертає увагу, що виходячи з положень ч. 1 ст. 467 МК України, строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. Під час провадження у справі про порушення митних правил № 0258/11200/18 Запорізькою митницею ДФС надана належна оцінка доказам, всебічно, повно та об'єктивно досліджені всі обставини справи в їх сукупності, доведена наявність вини в діях громадянина ОСОБА_4 Просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_4 винним за ч.1 ст. 483 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цього товару, стягнути судові витрати по справі.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника Запорізької митниці ДФС, яка підтримала апеляційну скаргу, адвоката Ткаченка Д.С., який заперечував доводам апеляції, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 278, 280 КУпАП, ст. 489 МК України суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 були дотримані в повному обсязі.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, порушення митних правил є правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні дії з переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Аналізуючи зміст наведених положень ст. 483 МК України, апеляційний суд приходить до висновку, що названа стаття Кодексу фактично визначає декілька складів адміністративних правопорушень, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

При цьому, твердження апелянта, що наведене у протоколі адміністративне правопорушення є триваючим, суд знаходить непереконливим.

За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів і зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст. 335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Орган доходів і зборів не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути відповідно оформленою та вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта шляхом вручення або надіслання одного примірника зазначеної картки невідкладно декларанту або уповноваженій ним особі.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що передбачене ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме, під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

Отже, зазначене конкретне порушення митних правил, яке викладене у протоколі № 0258/11200/18 від 19 липня 2018 року не є триваючим.

Згідно вимог ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до положень ст.522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477- 485 цього Кодексу - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Слід зазначити, що ч. 2 ст. 467 МК України не вказує, що стосовно правопорушень, передбачених ст. ст. 469, 477-485 МК України строк завжди і за будь-яких обставин має обраховуватися від дня виявлення правопорушення. В даному випадку вирішальним є саме фактор "триваючого характеру" правопорушення, а не його кваліфікації згідно певної статті МК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд вважає неспроможними.

Посилання в апеляційній скарзі на положення ч.1 ст.467 МК України, що строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом, є необґрунтованими і суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для її застосування в цій редакції, з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018 ч.1 ст.467 МК України викладена в іншій редакції, в якій зазначено, що строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У відповідності до приписів ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, а згідно ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

У рішенні КС України від 09.02.1999 № 1-рп/99 зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принципи права «de lege lato» (з точки зору чинного закону) і «lex retro non agit» (закон зворотної дії не має) відображено у найважливіших міжнародно-правових актах, зокрема, ч.2 ст.11 Загальної декларації прав людини наголошує, що ніхто не може бути засуджений на підставі скоєння будь-якого діяння або за бездіяльність, які на час їх скоєння не становили злочину за національними законами або за міжнародним правом, а також ч.1 ст.7 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини встановлює, що жодна людина не може бути обвинувачена у скоєнні кримінального злочину на підставі будь-якої дії або бездіяльності, які на час їх вчинення не становили кримінального злочину за національними законами або за міжнародним правом.

Доводи апеляційної скарги в обґрунтування триваючого характеру правопорушення на дату, коли на адресу Запорізької митниці ДФС надійшов лист Державної фіскальної служби України з відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення транспортних засобів на митну територію України, є безпідставними, оскільки факт отримання відповіді на цей запит лише 27.06.2018 року не може віднести дане конкретне порушення митних правил до категорії триваючих.

Апеляційний суд також приймає до уваги зміст листа Міністерства юстиції України від 17 липня 2007 року № 22-14-493, де вказано, що триваючими визнаються ті правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно, шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю, або неналежним чином.

Як вірно вказав суд першої інстанції, дане правопорушення не можна віднести до триваючих, оскільки воно вважається закінченим з моменту подання митному органу декларації, яка містять неправдиві відомості.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 9 квітня 2012 року у справі №21-260а11, відповідно до якої порушення митних правил, яке полягає в зазначені у вантажній митній декларації неправдивих відомостей, не можна вважати триваючим.

Відповідно до матеріалів справи, останнє фактичне переміщення товару з поданням митної декларації, яка містила неправдиві відомості, було здійснено ОСОБА_4 16 квітня 2016 року, тому строк накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст. ч. 2 ст. 467 МК України, закінчився у жовтні 2016 року.

З огляду на те, що на момент розгляду адміністративного матеріалу судом з моменту вчинення адміністративного правопорушення пройшло більш ніж шість місяців, тому відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУАП України минули строки накладення адміністративного стягнення, у зв'язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що провадження по справі закрито обґрунтовано, постанова є обґрунтованою та не підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 486, 489, 527-529 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника Запорізької митниці ДФС Ковальок О.А. залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 січня 2019 року, якою провадження відносно ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП та ч. 2 ст. 467 МК України у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення складу адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник