Справа № 344/3423/19
Провадження № 3/344/1452/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Хоростіль Р.В., розглядаючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 466 від 18.02.2019 року вбачається, що в ході проведення заходу з офіційного контролю за станом охорони державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 встановлено, що начальник повітряно-вогневої і тактичної підготовки військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 , маючи допуск до державної таємниці за формою 3 та доступ до інформації з грифом секретності «Таємно», не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контроль за охороною державної таємниці, порушив вимоги режиму секретності, внаслідок чого виникла реальна загроза витоку секретної інформації. Зокрема, майор ОСОБА_1 01.02.2019 року, з метою опрацювання впродовж робочого дня, отримав у режимно-секретному органі (РСО) штабу в/ч НОМЕР_1 матеріальний носій інформації «Організаційні методичні вказівки», якому відповідно до статті 1.1.5 «Зводу відомостей, що становлять державну таємницю», затвердженого наказом Служби безпеки України від 12.08.2005р. № 440, надано гриф секретності «Таємно». Однак, зазначеним секретоносієм не внесено своєчасно до внутрішнього опису секретних документів, що перебувають у виконавця, який ведеться за формою згідно з додатком 18, отриманий для виконання секретний документ. Крім того, після опрацювання зазначеного матеріального носія секретної інформації вказаним військовослужбовцем документ не було повернуто на постійне зберігання до РСО, а залишено у позаробочий час в службовому кабінеті (клас підготовки льотного складу), яке не обладнано для проведення секретних робіт та не відповідає вимогам забезпечення режиму секретності. Водночас, вказаний кабінет не включений до переділку режимних приміщень цієї військової частини, а також не внесений до спеціального дозволу від 31.06.2017р. № ІФ1-2017-28 та акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею від 31.06.2017р. у вказаній військовій частині. Таким чином ОСОБА_1 , діючи всупереч вимогам ст.ст. 18, 19, 28 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 116, 117, 206, 208, 211 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939, створив передумови до розголошення державної таємниці або втрати документів, що містять державну таємницю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вину у вчиненому правопорушенні визнав.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, передбаченому п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, окрім особистого визнання вини, повністю доведена даними з протоколу про адміністративне правопорушення № 466 від 18.02.2019 року, копією облікової картки громадянина про надання допуску до доступу до державної таємниці, копією зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці від 24.04.2015 року та іншими матеріалами в їх сукупності.

Таким чином дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, а також ставлення винного до вчиненого правопорушення, вважаю, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 212-2, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.В. Хоростіль