Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/381/19
Провадження № 3/273/328/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року суддя Баранівського районного суду Михалюк О. П. ,з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, прокурора Трубнікової О.О. особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого головним бухгалтером ДП «Дубрівка ЗАТ "ЛКЗ»,

за ч.2 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення , ОСОБА_2П, будучи у період з 12.11.2015 року по теперішній час депутатом Дубрівської сільської ради Баранівської ради Баранівського району Житомирської області та будучи у відповідності до з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ( надалі - Закону) субєктом відповідальності за корупційні правопорушення , в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону у десятиденний строк з моменту придбання майна на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, несвоєчасно повідомив про це Національне агенство, шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру декларацій осіб , уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агенства, чим порушив вимоги , передбачені чинним законодавством України .

Так на підставі рішення Дубрівської сільської ради Баранівського району Житомирської області від 12.11.2015 року ОСОБА_2 було обрано депутатом вищезазначеної сільської ради.

Приписами ст. 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон , зокрема підпунком е п. 1 частини 1 ст. 3 Закону передбачено його розповсюдження на народних депутатів України, депутатів місцевих рад, сільських, селищних, міських голів.

Під час перевірки встановлено, що за ОСОБА_2П, з 04.05.2018 року по теперішній час зареєстровано автомобіль VOLSWAGEN PASSAT LIMOUSINE , 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 872 275 грн, що перевищує 50 прожиткових мінімумів , встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року .

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , повідомлення про суттєві зміни ОСОБА_2 подав 14.06.2018 року, тобто з пропущенням десятиденного строку, визначеного законодавством.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину щодо несвоєчасного повідомлення про зміну майнового стану визнав та пояснив, що у нього не було умислу на скоєння адміністративного правопорушення, він не мав на меті приховувати відповідні дані. Він не знав вимог закону щодо своєчасного повідомлення про суттєві зміни у своєму майновому стані.

Прокурор Трубнікова О.О. в судовому засіданні вказала, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, тому просить суд визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України.

Такого висновку суд дійшов виходячи з наступного:

В ході судового розгляду було встановлено, що предметом розгляду у даній справі є складений протокол №79 від 19.02.2019 року відносно ОСОБА_2, якому інкриміноване порушення ч.2 ст. 172-6 КУпАП внаслідок неподачі повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Вказаний протокол складений оперуповноваженим управління захисту економіки в Житомирській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_3

Проте, на думку суду, вказана посадова особа Національної поліції не уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки діям поліції щодо складання подібного протоколу має передувати перевірка та офіційне підтвердження даного виду правопорушення уповноваженими посадовими особами Національного агентства з питань запобігання корупції.

Як вбачається з матеріалів справи, усі дії щодо проведення перевірки проводилась виключно працівниками УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення.

В матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України та інше.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про запобігання корупції" до повноважень Національного агентства серед іншого належать: здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов'язані з корупцією правопорушення.

Згідно ст. 12 цього ж Закону національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має такі права: одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб'єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об'єднань інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань; отримувати заяви фізичних та юридичних осіб про порушення вимог цього Закону, проводити за власною ініціативою перевірку можливих фактів порушення вимог цього Закону; отримувати від осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, письмові пояснення з приводу обставин, що можуть свідчити про порушення правил етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших вимог та обмежень, передбачених цим Законом, щодо достовірності відомостей, зазначених у деклараціях осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких правопорушень; складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції Національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення. У разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов'язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п'яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

На підставі п. 1 глави II "Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року N 3 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, передбачені ч. 2ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" є електронним документом. Порядок проведення видів контролю електронних документів, а також повної перевірки декларацій визначаються Національним агентством відповідно до ст. 48 Закону України "Про запобігання корупції".

У відповідності до положень ст. 48 Закону України "Про запобігання корупції" проведення перевірки щодо своєчасності подання, правильності та повноти заповнення декларації, повідомлень про суттєві зміни у майновому стані, логічного та арифметичного контролю, покладено лише на Національне агентство з питань запобігання корупції.

З аналізу вищевикладених норм, слід прийти до висновку, що НАЗК єдиний орган перевірки відомостей зазначених у деклараціях та єдиний орган, який має складати протоколи про таке правопорушення.

Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права, за вимогами частини 2 статті 49 Закону, зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування не подав декларацію, відповідно до частини 3 статті 49 Закону, Національне агентство письмово повідомляє такого суб'єкта про факт неподання декларації, і суб'єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об'єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб'єктом декларування.

Проте, всупереч вимог ст. 49 Закону України "Про запобігання корупції", посадові особи УЗЕ в Житомирській області не направили зібрані матеріали перевірки до НАЗК, які уповноважені законом здійснювати подібні перевірки.

Таким чином, системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо своєчасності подання декларації або повідомлень про суттєві зміни у своєму майновому стані, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Вказане також підтверджується наступним, згідно із ст. З Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету міністрів України, а також виданими відповідно до них актами МВС України, іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням НАЗК N 56 від 10 лютого 2017 року затверджено Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У п. 5, розд. І вказаного Порядку йдеться про те, що контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції та автоматично засобами забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, НАЗК направляє такому суб'єкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа НАЗК складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням НАЗК направляється до суду.

Згідно п. 2 - п. 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Між тим, як вбачається із матеріалів, перевірка направлення повідомлення про суттєву зміну майнового стану ОСОБА_2 проведена посадовою особою УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НП України, про що свідчать долучені до матеріалів справи документи.

В матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до юридичної особи публічного права обґрунтованого висновку про порушення вимог законодавства у сфері запобігання корупції. Також, відсутній лист Національного агентства на адресу ОСОБА_2 з проханням надати пояснення щодо причин не відображення у декларації певної інформації.

Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п. 4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з наведеним, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-якої інформації про дотримання посадовою особою УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НП України вищезазначеної процедури після виявлення факту невідображення відомостей, та одночасно вказують на те, що посадова особа УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НП України не діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а перейняла на себе повноваження, що відносяться до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Як визначив у своєму рішенні від 26 березня 2018 року у справі N 800/513/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Положення щодо виключної компетенції НАЗК в сфері виконання функцій держави або місцевого самоврядування з контролю та перевірки достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, підтверджені і судовою практикою, зокрема постановою Верховного Суду у справі N 814/886/17 (адміністративне провадження № К/9901/505/17) від 11.04.2018 року.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 та п. 4 Загальних положень Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 р. N 81 покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції, не допускається.

Усі дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно посадові особи НАЗК, у тому числі і вирішувати питання щодо притягнення особи до відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, оскільки досудова перевірка по справі здійснена не уповноваженим на це органом, усі зібрані у справі докази, в тому числі безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення, є недопустимими та вважати їх поза розумним сумнівом у суду відсутні.

Це свідчить про відсутність в діянні ОСОБА_2 об'єктивної сторони правопорушення, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а звідси розпочате провадження підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 КУпАП суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення , закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.П.Михалюк