Провадження № 3/520/277/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2019 року суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., розглянувши матеріали, що надійшли з спеціалізованої ГРПП з обслуговування стаціонарних постів ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

24.12.2018 року о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chery Elara» р/н НОМЕР_1 на а/д М2823 км.+500 м. з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з рота, червоні очі. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці з застосуванням приладу Драгер, а також в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, вказавши, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, вислухавши думку особи, відносно якої складено протокол, суд приходить до наступного переконання.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вищевказаних вимог законодавства не дотримався. Зокрема, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №072583 від 24.12.2018 року, а також письмовими поясненнями свідків.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №072583 від 24.12.2018 року, ОСОБА_1 , не будучи позбавленим можливості викласти свої пояснення, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і на окремому аркуші в якості додатку до протоколу, від дачі пояснень під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відмовився, з урахуванням чого суд критично ставиться до доводів ОСОБА_1 в частині того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та розцінює їх як такі, які спрямовані на уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в повному обсязі доведена, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду не має.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 встановлена наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 130, ст.ст. 283-285 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Термін позбавлення ОСОБА_1 .права керувати всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, який засвідчує це право.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Федулеєва Ю. О.