Справа №461/1356/19
Провадження №3/461/980/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є. при секретарі Сидорак М.А., , з участю прокурора Курача Ю.І., захисника Фостяка О.Я., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглядаючи матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, працюючої директором департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №35-02/87 від 20.02.2019 р., ОСОБА_2 перебуваючи на посаді директора департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації, як особа, уповноважена на виконання функцій держави, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», 11 жовтня 2017 року одержала подарунок у вигляді оплати послуги у сумі 4842 грн (чотири тисячі вісімсот сорок дві гривні), вартість якого перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, від громадянина ОСОБА_3, який не є їй близькою особою в розумінні абзацу четвертого частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», чим порушила вимоги, встановлені абзацом першим частини другої статті 23 Закону України «Про запобігання корупції».

Вказані обставини НАЗК підтверджує наступним.

Розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації ОСОБА_3 від 25.08.2016 року № 930/0/8/-16 «Про призначення ОСОБА_2 на посаду директора департаменту освіти і науки обласної державної адміністрації» ОСОБА_2 з 26.08.2016 призначено на посаду директора департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації. Вказане також підтверджується записом за № 11 у трудовій книжці ОСОБА_2

Крім цього, згідно із записом № 13 у трудовій книжці ОСОБА_2 27.02.2017 року їй присвоєно шостий ранг державного службовця.

Статтею 23 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено обмеження щодо одержання подарунків, які поширюються на осіб, зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону.

Таким чином, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді директора департаменту освіти і науки Львівської обласної державної адміністрації (далі - Львівська ОДА), як суб'єкт, визначений у підпункті «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія цього Закону, зобов'язана дотримуватись обмежень, встановлених статтею 23 Закону України «Про запобігання корупції» щодо одержання подарунків.

Відповідно до частин першої, другої статті 23 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у пунктах 1,2 частини першої статті 3 Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб: 1) у зв'язку із здійсненням такими особами діяльності, пов'язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; 2) якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи. Особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою статті 23 Закону, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Передбачене цією частиною обмеження щодо вартості подарунків не поширюється на подарунки, які: даруються близькими особами; одержуються як загальнодоступні знижки на товари, послуги, загальнодоступні виграші, призи, премії, бонуси.

Отже, особам, зазначеним у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», забороняється одержувати подарунки: вартість яких перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово (крім подарунків, які даруються близькими особами чи є загальнодоступними знижками на товари, послуги, загальнодоступними виграшами, призами, преміями, бонусами); вартість яких, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, перевищує два прожиткові мінімуми, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки (крім подарунків, які даруються близькими особами чи є загальнодоступними знижками на товари, послуги, загальнодоступними виграшами, призами, преміями, бонусами); від осіб, які перебувають у підпорядкуванні, та/або у зв'язку зі здійсненням діяльності, пов'язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування - незалежно від вартості подарунка.

Ураховуючи наведені норми Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону, можуть отримати подарунок виключно у разі: якщо подарунок дарується близькою особою незалежно від його вартості (тобто від осіб, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки, у тому числі осіб, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов чоловіка, дружини, батька, матері, вітчима, мачухи, сина, дочки, пасинка, падчерки, рідного брата, рідної сестри, діда, баби, прадіда, прабаби, внука, внучки, правнука, правнучки, зятя, невістки, тестя, тещі, свекра, свекрухи, усиновлювача чи усиновленого, опікуна чи піклувальника, особи, яка перебуває під опікою або піклуванням); якщо подарунок дарується одноразово не близькою особою, і його вартість не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка; якщо подарунки даруються неодноразово не близькою особою, і їх сукупна вартість не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Разом з тим ОСОБА_2., перебуваючи на посаді директора департаменту освіти і науки Львівської ОДА, ,як суб'єкт, визначений у підпункті <<в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія Закону, 11.10.2017 одержала подарунок у вигляді оплати послуги вартістю 4842 грн. від громадянина України ОСОБА_3, що підтверджується таким.

07.07.2017 року до Львівської ОДА надійшов лист Посла України в Чеській Республіці ОСОБА_4 від 06.07.2017 року № 61313/17-200-529, яким делегацію Львівської області запрошено до міста Брно (Чеська Республіка) для проведення зустрічей із керівництвом Південноморавського краю та участі у Дні України з презентацією Львівщини, інформування ділових кіл Чехії про торговельно-економічні та інвестиційні можливості українського регіону.

На підставі наказу Департаменту освіти і науки Львівської ОДА від 09.10.2017 року № 03-14/138 «Про відрядження ОСОБА_2.» 11.10.2017 року ОСОБА_2 у складі делегації Львівської ОДА (члени делегації - голова Львівської ОДА ОСОБА_3, заступник голови Львівської ОДА ОСОБА_5, директор департаменту агропромислового розвитку Львівської ОДА ОСОБА_6, директор департаменту економічної політики Львівської ОДА ОСОБА_7 та начальник управління інвестиційної політики департаменту економічної політики Львівської ОДА ОСОБА_8) відбула у відрядження до м. Брно (Чеська Республіка).

Усі учасники делегації, крім ОСОБА_8, здійснювали переліт чартерним рейсом за маршрутом Львів-Брно-Львів на літаку Falcon 2000 TC-CTN, що належить компанії ТзОВ «ОНУР Конструкціон Інтернейшнл».

Послугу з організації перельоту всіх учасників делегації, крім ОСОБА_8, чартерним рейсом сполученням Львів-Брно-Львів на літаку Falcon 2000 TC-CTN, вартість якої становила 29800 грн., власним коштом оплатив голова Львівської ОДА ОСОБА_3

Згідно з листом ТзОВ «ОНУР Конструкціон Інтернейшнл» від 11.12.2017 року № 1574 встановлено, що 11.10.2017 року літаком бізнес-класу Falcon 2000 TC-CTN здійснено чартерний рейс за маршрутом Львів-Брно-Львів.

Замовником послуги з організації перельоту зазначеним чартерним рейсом був громадянин ОСОБА_3, який здійснив оплату вказаної послуги в повному розмірі в сумі 29800 грн. на підставі укладеного з ним договору від 10.10.2017 року. Оплата здійснена в безготівковій формі 12.10.2017 року шляхом перерахування зазначеної суми на розрахунковий рахунок ТзОВ «ОНУР Конструкціон Інтернейшнл».

Голова Львівської ОДА ОСОБА_3 листом (вх. № С-534/18 від 29.01.2018 року) поінформував Національне агентство з питань запобігання корупції про те, що вартість чартерного рейсу за маршрутом Львів-Брно-Львів у сумі 29800 грн. сплатив власним коштом, без надання виконавцем послуги (ТзОВ «ОНУР Конструкціон Інтернейшнл») будь-якої знижки. Про існування такої послуги він дізнався з публічних джерел інформації. Замовлення послуги з організації перельоту ОСОБА_3 здійснював як приватна особа.

З метою встановлення кількості осіб, які здійснили переліт чартерним рейсом сполученням Львів-Брно-Львів на літаку Falcon 2000 TC-CTN, Національне агентство з питань запобігання корупції листом від 08.08.2018 року № 35-04/33979/18 звернулось до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, у якому запитувались відомості щодо кількості фізичних осіб (без надання персональних даних), які перетинали Державний кордон України 11.10.2017 року на повітряному судні Falcon 2000 TC-CTN (за винятком членів екіпажу літака), здійснюючи переліт за маршрутом Львів-Брно-Львів.

У відповідь на лист Національного агентства з питань запобігання корупції Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України листом від 16.08.2018 № 0.184-32969/0/15 повідомлено, що 11.10.2017 року на повітряному судні Falcon 2000 TC-CTN (за винятком членів екіпажу) переліт за маршрутом Львів-Брно (виїзд) здійснили 8 осіб, Брно-Львів (в'їзд) - 5 осіб.

З урахуванням наданих відомостей алгоритм розрахунку вартості подарунка ОСОБА_2 у вигляді оплати послуги перельоту виглядає таким чином: вартість перельоту за маршрутом Львів-Брно-Львів - 29800 грн. (в одну сторону 14900 грн.); Львів-Брно (виїзд) - 8 осіб/14900 грн. = 1862 грн./особа; Брно-Львів (в'їзд) - 5 осіб/14900 грн. = 2980 грн./особа. Усього вартість перельоту за маршрутом Львів-Брно-Львів становить 4842 грн. на 1 особу.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб із 01 травня 2017 року по 30 листопада 2017 року становив 1684 гривні.

У своїх поясненнях від 11.05.2018 року ОСОБА_2 зазначила про те, що, ураховуючи погодження голови облдержадміністрації ОСОБА_3, 11.10.2017 у складі делегації Львівської ОДА вона відбула у відрядження у м. Брно (Чеська Республіка). У межах візиту відбулась зустріч із гетьманом Південноморавського краю ОСОБА_9, візит до Університету імені Масарика, зустріч із студентами університету, презентація потенціалу Львівської області в межах Дня України на міжнародній машинобудівній виставці, відкриття виставки українського художника ОСОБА_10.

При цьому ОСОБА_2 повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про те, що переліт 11.10.2017 року чартерним рейсом за маршрутом Львів-Брно-Львів, вартість якого оплатив голова Львівської ОДА ОСОБА_3, здійснено виключно в службових цілях, на виконання наданих повноважень та без одержання будь-якої неправомірної вигоди.

Перетинання кордону ОСОБА_2 підтверджується інформацією з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан».

Частиною першою статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі, до адміністративної відповідальності у встановленому законом порядку.

Диспозиція частини першої статті 1723 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

Таке діяння ОСОБА_2 містить ознаки адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 1723 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення встановлених Законом обмежень щодо одержання подарунків.

Оскільки адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_2, яка займала посаду директора департаменту освіти і науки Львівської ОДА, місцем вчинення правопорушення слід вважати її місце роботи: вул. Винниченка, 18, м. Львів, 79008.

Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Тобто, днем виявлення вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 1725 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення 20.02.2019 року.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисник просили провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП. Надали письмові пояснення з приводу відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП..

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1725 КУпАП утворює порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунка.

Основним нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень є Закон України «Про запобігання корупції».

Положеннями статей 1, 3, 22-24 зазначеного Закону передбачено, що:

-корупцією є використання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей (ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»);

-правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність (ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»);

-неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав (ст.1. Закону України «Про запобігання корупції»);

-подарунок - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають/одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової (ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»);

-особам, уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (чи прирівняним до них) забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб: 1) у зв'язку із здійсненням такими особами діяльності, пов'язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; 2) якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи. Винятками з цього правила є або отримання подарунка від близьких осіб, або в якості загальнодоступної знижки, або за умови, що його вартість не перевищує певного встановленого законом розміру (пункти 1), 2) ч.1. ст.23 Закону України «Про запобігання корупції»);

-рішення, прийняте особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (чи прирівняною до неї), на користь особи, від якої вона чи її близькі особи отримали подарунок, вважаються такими, що прийняті в умовах конфлікту інтересів, і на ці рішення розповсюджуються положення статті 67 цього Закону(ст.23 Закону України «Про запобігання корупції»);

-подарунки, одержані особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (чи прирівняними до них), як подарунки державі, Автономній Республіці Крим, територіальній громаді, державним або комунальним підприємствам, установам чи організаціям, є відповідно державною або комунальною власністю і передаються органу, підприємству, установі чи організації у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз наведених вище положень Закону України «Про запобігання корупції» дозволяє зробити висновок, що у діях ОСОБА_2 відсутня об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1. ст.1725 КУпАП, оскільки із змісту ч.1. ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» чітко вбачається, що отриманням подарунка у розумінні цієї норми є отримання його саме для себе чи близької особи. Однак, ОСОБА_2 не отримувала подарунок для себе.

Це підтверджують й подальші норми ст.23 Закону України «Про запобігання корупції», які передбачають можливість отримання особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подарунків для держави, територіальної громади, державних або комунальних підприємств, установ чи організацій і належність цих подарунків не самим отримувачам, а відповідним суб'єктам.

В контексті даного Закону отримання подарунку або неправомірної вимоги завжди знаходиться у нерозривній залежності від можливості особи-отримувача подарунку надати певні блага дарувальнику у зв'язку із здійсненням діяльності, пов'язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування і за умови отримання послуги саме для себе як фізичної особи, а не як працівника в межах виконання службових обов'язків.

З поняття «корупційного» подарунка виведено подарунки від близьких осіб, або отримані в якості загальнодоступної знижки, або за умови, що їх вартість не перевищує певного встановленого законом розміру.

Крім того, стаття 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає поняття адміністративного правопорушення (проступку), яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З наведеного виплаває, що вчинення адміністративного правопорушення можливе виключно за умови наявності в діях чи бездіяльності особи вини (умислу або необережності).

У свою чергу, статті 10 та 11 КУпАП встановлюють, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків і вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Із змісту згаданого протоколу про адміністративне правопорушення №35-02/87 від 20 лютого 2019 року випливає, що уповноваженою особою НАЗК визнається та документально підтверджується факт, що ОСОБА_2 здійснила 11 жовтня 2017 року переліт чартерним рейсом за маршрутом Львів-Брно-Львів виключно в службових цілях під час відрядження для відвідування «Днів України» в рамках 59 Міжнародної машинобудівної виставки.

Надання ОСОБА_2 можливості взяти участь у згаданому авіаперельоті під час перебування у службовому відрядженні не пов'язано з її можливістю надати певні блага «дарувальнику» у зв'язку із здійсненням діяльності, пов'язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування і, при цьому, вона не отримала для себе чи близьких їй осіб жодної послуги. Навпаки, вона виконала свої посадові обов'язки взявши участь у міжнародній виставці, оскільки не можна вважати додатковим благом (перевагою, послугою) сам процес виконання трудової функції.

Окрім того, потрібно звернути увагу на алгоритм визначення вартості послуги, отриманої ОСОБА_2 від свого керівника ОСОБА_3 - шляхом ділення вартості чартерного рейсу на напрямки перельоту та кількість осіб, що перебували у літаку. Оскільки, чартерне повітряне перевезення - це нерегулярне повітряне перевезення, що здійснюється на підставі договору чартеру (фрахтування), за яким авіаперевізник надає фрахтівнику за плату визначену кількість місць або всю місткість повітряного судна на один або декілька рейсів для перевезення пасажирів, багажу, вантажу або пошти, що зазначені фрахтівником (п.104 ч.1. ст.1 Повітряного кодексу України). Тобто, вартість чартерного перельоту після його придбання жодним чином не пов'язана з кількістю осіб, що потрапляють на борт літака і не пов'язана з ідентифікацією цих осіб чи вантажу. Більше того, усі фінансові правовідносини (права і обов'язки) з приводу такого перельоту виникають виключно між фрахтувальником ОСОБА_3 і авіаперевізником.

Також, у діях чи бездіяльності ОСОБА_2 не вбачається усвідомлення нею протиправного характеру таких дій чи бездіяльності, передбачення їх шкідливих наслідків і бажання їх або свідоме допущення настання цих наслідків, або ж передбачення нею можливості настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності за умови легковажного розрахунку на їх відвернення чи не передбачення можливості настання таких наслідків за умови існування обов'язку і можливості їх передбачити. Тобто - не вбачається наявність вини у діях чи бездіяльності ОСОБА_2.

Таким чином, наведене вище свідчить про відсутність у діях чи бездіяльності ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1725 КУпАП, зокрема: відсутня об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1. ст.1725 КУпАП, оскільки, як доведено вище, вона не отримувала подарунка в розумінні ст.23 Закону України «Про запобігання корупції», спосіб визначення вартості такого подарунка уповноважено особою НАЗК є безпідставним та не обґрунтованим нормативно, а також відсутня вина ОСОБА_2 (умисел або необержність).

Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також ст.62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відсутня об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1. ст.1725 КУпАП, оскільки, як доведено вище, ОСОБА_2 не отримувала подарунка в розумінні ст.23 Закону України «Про запобігання корупції», спосіб визначення вартості такого подарунка уповноважено особою НАЗК є безпідставним та не обґрунтованим нормативно, а також відсутня вина ОСОБА_2 (умисел або необержність).

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-5 КУпАП України - закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя В.Є. Радченко