Провадження № 33/824/1401/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не працевлаштованого, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп. у дохід держави.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.11.2018 року о 04 год. 45 хв. у м. Києві по пр-ту Героїв Сталінграда, 16, керував автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1, із ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода), чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. На вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2019 року, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що судом першої інстанції незважаючи на суттєві недоліки протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №169476 від 24.11.2018 року безпідставно відмовлено стороні захисту у задоволенні клопотання про повернення справи про адміністративне правопорушення на доопрацювання. Так, у вказаному протоколі працівником поліції виправлено дату складання протоколу на 24.11.2018 року, номер пункту порушення ПДР неможливо чітко зрозуміти, на оригінал протоколу внесено додаткове умовне позначення у вигляді трикутника та знаку «+», невірно зазначена адреса проживання ОСОБА_3 Також, зазначений патрульними час зупинки не відповідає дійсності, адже фактична зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 відбулась 24.11.2018 року близько 02 год. 20 хв., що підтверджується поясненнями апелянта, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не вірно зазначено і місце події, а саме вул. Г. Сталінграду, буд. № 16, а не вул. Г. Сталінграду, біля буд. № 16-д.

Як зазначає апелянт, спочатку він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, вимагав від працівників поліції виконати вимоги закону та надати інформацію про його права та обов'язки, встановлену відповідальність, процедуру проходження огляду, інформацію про спеціальні прилади (порядок використання та сертифікацію). Однак, його вимоги залишились поза увагою працівників поліції.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

У суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 24.11.2018 року він був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», однак, він відмовився від проходження огляду, оскільки не довіряв працівникам поліції та не розумів, яким чином він проходитиме такий огляд. До медичного закладу він не поїхав, тому що було пізно. Крім того ОСОБА_3 вказав, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та виправлено пункт ПДР, невірно зазначено місце проживання, літери не друковані. При цьому, свідки були, але вони підішли лише у кінці процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення.

До пояснень ОСОБА_3 апеляційний суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються іншими доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №169476 від 24.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 24.11.2018 року о 04 год. 45 хв. у м. Києві по пр-ту Героїв Сталінграда, 16, керував автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1, із ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода), чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. На вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків (а.с.1).

У суді першої інстанції 25.01.2019 року свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що 24.11.2018 року вона відпочивала у ресторані, попросила ОСОБА_3 її забрати на пр-ті Героїв Сталінграда. Свідок зазначила, що вона не пам'ятає, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння. Також свідок ОСОБА_5 вказала, що не пам'ятає, чи роз'яснювали працівники поліції ОСОБА_3 його права, не бачила моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього, свідків бачила.

Свідок ОСОБА_6 08.02.2019 року районному суду повідомив, що він перебуває з ОСОБА_3 у дружніх відносинах, не пам'ятає дату, коли працівники поліції зупинили ОСОБА_3 Свідок вказував, що він їхав на задньому пасажирському сидінні, ОСОБА_3 не вживав спиртні напої, працівники поліції пропонували останньому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння, ОСОБА_3 погодився. Свідок також зазначив, що не чув, яким чином працівники поліції пропонували пройти огляд на визначення стану сп'яніння, свідків бачив.

Як видно з письмових пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 24.11.2018 року, 24.11.2018 року о 04 год. 45 хв. у м. Києві по пр-ту Героїв Сталінграда, 16-д, вони були запрошені співробітниками патрульної поліції, в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_3 У їхній присутності вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння, що засвідчено їхніми підписами (а.с.2).

Розпискою ОСОБА_6 від 24.11.2018 року підтверджується факт залишення на зберігання транспортного засобу «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.3).

Всупереч доводам апеляційної скарги, на відеозаписі з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського від 24.11.2018 року зафіксовано, що працівники поліції пропонували ОСОБА_3 пройти в установленому законодавством порядку огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров'я. Однак, ОСОБА_3 відмовився (а.с.4).

Районним судом обґрунтовано критично оцінено показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, адже вони спростовуються відеозаписом з нагрудної камери від 24.11.2018 року.

Попри невизнання вини ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду та вважаються апеляційним судом необґрунтованими.

Із огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 19 лютого 2019 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль