П О С Т А Н О В А

іменем України

"13" березня 2019 р. Справа153/1879/18

Провадження3/153/801/18-п

Код суду: 231

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області Дзерин М.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Ямпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, непрацюючого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 426813 від 25 грудня 2018 року, ОСОБА_1 25 грудня 2018 року о 22 год. 40 хв. по вул. Виноградній в місті Ямпіль, Вінницької області, виражався в сторону ОСОБА_2 нецензурними словами, чим вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Вказав, що він не вчиняв домашнього насильства відносно ОСОБА_2

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме дані які містяться в протоколіпро адміністративне правопорушення серії ГР №426813 від 25 грудня 2018 року, письмові пояснення, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Підставою притягнення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об'єкт, об'єктивна сторона, суб'єкт, суб'єктивна сторона).

У відповідності до Закону України № 2229-VIII від 07.12.2017 року, «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який набрав чинності з 07.01.2018 року, ч.1 ст. 173-2 КУпАП викладена у наступній редакції: «Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення».

Ця редакція істотно відрізняється від попередньої редакції цієї статті, яка передбачала відповідальність за насильство у сім'ї, що і знайшло своє відображення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином, за своєю правовою суттю поняття «домашнє насильство» відрізняється від поняття «насильство у сім'ї». При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не ставиться у вину вчинення саме домашнього насильства.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на державний чи громадський порядок, суспільну власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Проте, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суть порушення взагалі не відповідає диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП та не розкриває всіх ознак об'єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, не конкретизовано ким доводитья ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відносно якої він висловлювався нецензурними словами. Окрім цього, таке його формулювання як «висловлювався нецензурними словами» не підпадає під ознаки будь-якого виду насильства, передбаченого ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а отже не є об'єктивною стороною складу інкримінованого йому правопорушення. Докази того, що вказані дії потягли або могли потягнути за собою наслідки у виді шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілої, в матеріалах справи відсутні; протокол не містить даних про потерпілу особу.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що провадження в даній справі слід закрити в зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2 ч. 1, 221, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільский районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя М.М.Дзерин