Справа № 364/1255/19
Провадження № 3/364/296/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року, суддя Володарського районного суду Київської області Ткаченко О. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 055117 від 08.10.2019 року, 08.10.2019 року близько 22 години 30 хвилин, в с. Гор.-Пустоварівка по вул. Росьова, Володарського району Київської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-210994-20» державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив порушення Правил дорожнього руху, а саме: в с. Гор.-Пустоварівка по вул. Росьова, Володарського району Київської області, ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ-210994-20» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер» чи в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, що також зафіксовано на відео, яке приєднано до адміністративного матеріалу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, які підтримав в судовому засіданні та вказав, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає та просив суд закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення працівників поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , пояснення свідка ОСОБА_4 , переглянувши відеозаписи з місця події та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Так, пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що водію заборонено управляти транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або знаходячись під дією наркотичних або токсичних засобів. На вимогу працівника поліції водій зобов`язаний пройти у встановленому порядку медичне освідчення для визначення алкогольного сп`яніння (п. 2.5 Правил).

Згідно з ст. 130 КУпАП відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Таким чином зазначена норма встановлює презумпцію знаходження водія у стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, якщо останній відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 08.10.2019 року близько 22 години 00 хвилин він керував автомобілем марки «ВАЗ-210994-20» державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Гор.-Пустоварівка, Володарського району київської області та на зустріч йому рухався патрульний автомобіль, який в подальшому здійснив маневр розвороту та ввімкнувши проблискові маячки зупинили його. Після зупинки працівники поліції не пояснили причину зупинки та повідомили про необхідність проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився проходити приладом «Драгер» та в медичному закладі в зв`язку з неправомірною зупинкою його автомобіля, та окрім того вказав, що працівники поліції не повідомили йому порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

В судовому засіданні поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_5 пояснили, що 08.10.2019 року близько 22 години 30 хвилин під час патрулювання рухались в с. Гор.-Пустоварівка, Володарського району Київської області та на зустріч рухався автомобіль марки «ВАЗ-210994-20» державний номерний знак НОМЕР_1 , та розминувшись з вказаним автомобілем в дзеркало заднього виду побачили що в зазначеному автомобілі не працює задній габаритний ліхтар, після чого здійснили маневр розвороту та ввімкнувши проблискові маячки зупинили автомобіль марки «ВАЗ-210994-20» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , якому було зазначено причину зупинки. В ході розмови з ОСОБА_1 виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що виражалось у різкій зміні забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка не відповідала обстановці, запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер» або в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування в присутності двох свідків, що також зафіксовано на відео, що було знято за допомогою нагрудної боді-камери. Також ОСОБА_1 було роз`яснено, що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 08.10.2019 року близько 22 години 30 хвилин він повертався з роботи додому та рухався в с. Гор.-Пустоварівка, Володарського району київської області, де був запрошений працівниками поліції у якості свідка, для фіксації відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Чи пропонували працівники поліції ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» не пам`ятає. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за встановлених судом обставин, підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення, який складений компетентною особою і зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, поясненнями працівників поліції, свідка ОСОБА_4 , даними з відеозапису з місця події, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, що стверджується доказами в їх сукупності.

Зазначені докази, які були досліджені в судовому засіданні стверджують те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків.

Посилання ОСОБА_1 як на підставу закриття провадження те, що працівниками поліції його було зупинено неправомірно, то такі пояснення не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки кваліфікуючою ознакою ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_1 , що також повністю доведено в судовому засіданні.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права.

Виходячи з принципу верховенства права, конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Суд також констатує, що навіть після вищевказаних подій ОСОБА_1 не був позбавлений можливості добровільно пройти медичний огляд на стан сп`яніння у нарколога.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що звертався до медичних закладів охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак у проведенні такого огляду йому було відмовлено. Жодних доказів звернення до медичних закладів Липкою ОСОБА_6 в судовому засіданні надано не було.

Таким чином, суд вважає доведеним наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення передбачених ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд у відповідності до положень ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, який вперше протягом року притягується до адміністративної відповідальності за правопорушення такого роду, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, і у виховних цілях призначає стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, яке у відповідності до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі, визначеному Законом України « Про судовий збір».

Враховуючи, що факт скоєння правопорушення знайшов своє підтвердження у суді, керуючись ст. 40-1, ст. 130 ч. 1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Накласти на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанови надсилаються для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом та стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок:

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Ткаченко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.