№ 207/4202/18
№ 3/207/13/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 1 ст. 164 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: ОСОБА_2 23.11.2018 року о 14 год. 15 хв. у м. Камянське по пр. Свободи, 64 здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як субєкт господарювання, а саме надання послуг внутрішніх перевезень пасажирів на таксі ТЗ ЗАЗ ДЄУ р.н. НОМЕР_1, чим порушив вимоги ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 164 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в скоєнні вищевказаного правопорушення не визнав і пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення ІІ № 0005600 від 23.11.2018 року в його присутності не складався, автомобіль НОМЕР_2 йому не належить, звідки в матеріалах справи взялося його посвідчення водія йому не відомо, свідків даного правопорушення не має та вони в протоколі не зазначені. Надав суду заяву про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Частиною 1 статті 164 КпАП України передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Обєктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Верховний Суд України в постанові Пленуму від 25.04.2003р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» розяснив, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, повязана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обовязкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку (п. 2).

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик (п. 4).

Отже господарська діяльність це будь-яка діяльність особою, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Безпосередня участь - це зазначена діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи. Підприємницькою може вважатись лише діяльність з виробництва продукції, виконання робіт, надання послуг і заняття торгівлею з метою одержання прибутку. У разі відсутності такої мети не має правових підстав вважати діяльність господарюючого субєкта підприємницькою. Поняття «підприємництво» визначене як безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг із метою одержання прибутку. Тобто однією з обов'язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не працює, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ІІ № 0005600 від 23.11.2018 року присутнім не був, автомобіль НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_3, свідків даного правопорушення не має та в протоколі вони не зазначені, а тому ОСОБА_2 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КпАП України з наступних підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КпАП України передбачає відповідальність за два окремі склади правопорушення:

1) за заняття господарською діяльністю без державної реєстрації як субєкта господарювання;

2) за зайняття господарською діяльністю без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Адміністративний протокол відносно ОСОБА_2 складено за те, що він здійснював господарську діяльність без державної реєстрації, як субєкт господарювання, а саме надання послуг внутрішніх перевезень пасажирів на таксі ТЗ ЗАЗ ДЄУ р.н. НОМЕР_1, чим порушено ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Разом з цим в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують факт того, що ОСОБА_2 здійснив вказане порушення, в тому числі пояснення осіб, яким надавались послуги по перевезенню пасажирів, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки правопорушення, а в матеріалах справи відсутні їх пояснення. Обов`язок збирання доказів провини правопорушника покладено на орган, який склав протокол. Крім того, на фото, додане до матеріалів справи, особу за кермом не видно. Таким чином, матеріали адміністративної справи у відношенні ОСОБА_2 не містять об'єктивних доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 і обґрунтованості протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, не надано.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення - означає, що діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

Склад правопорушення наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відсутність субєктивних або обєктивних ознак складу правопорушення в даному випадку означає відсутність самої події адміністративного правопорушення, складу правопорушення в цілому, що є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, дії ОСОБА_2 не містять ознак правопорушення, передбачених диспозицією ч. 1 ст. 164 КпАП України, оскільки дана норма закону застосовується лише при порушенні порядку провадження господарської діяльності субєктом підприємницької діяльності та особою, яка здійснює господарську діяльність, а тому провадження у справі підлягає закриттю у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КпАП України, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КпАП України, оскільлки у судовому засіданні не було встановлено, що ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність.

На підставі ст. 164 КпАП України, та керуючись ст.ст. 247, 268, 283, 284, 285 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України - закрити, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний сум м. Дніпродзержинська.

Суддя І.М. Юрченко