Провадження № 33/824/85/2019 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2018, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року провадження про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності;

Відповідно до постанови, 20.03.2018 о 15 годині 40 хвилин в м. Києві на вул. Московській, 46/2 ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Лексус», номерний знак НОМЕР_1, порушив вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України, а саме при виїзді з двору не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обґрунтування доводів скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи були з'ясовані не повно. Указав на те, що винним в дорожньо-транспортній пригоді є водій автомобіля «БМВ», ОСОБА_4 оскільки відповідно до пояснень які надавав ОСОБА_2 одразу після ДТП він чітко вказав що його автомобіль «Лексус» під час ДТП не рухався і що сама дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок того що водій автомобіля «БМВ» ОСОБА_4 рухаючись на заборонений сигнал світлофора не зміг об'їхати його автомобіль, в результаті чого допустив наїзд своїм автомобілем «БМВ» на його автомобіль «Лексус». Просив поновити строк на подачу апеляційної скарги обґрунтовуючи клопотання тим, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 06.07.2018, оскільки судом належним чином про дату та час розгляду справи не повідомлявся та не був присутнім в судовому засіданні, а тому вважає що ним з поважних причин було пропущено строк на подачу апеляційної скарги.

В поданих доповненнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_3 указав, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4, який доводи апеляційної скарги вважав необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги та сама апеляційна скарга підлягають до задоволення з огляду на таке.

Наведені апелянтом ОСОБА_2 причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними. Такими причинами є: розгляд справи у відсутності ОСОБА_2 за відсутності даних про його своєчасне повідомлення про час та місце розгляду справи, а також не направлення йому копії оскаржуваної постанови. Суд вважає, що усі наведені причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги перебувають поза волею ОСОБА_2 у зв'язку із чим зазначений строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги, то суд вважає їх обґрунтованими виходячи із наступного.

Відповідно до матеріалів справи, внаслідок зазначеної ДТП до відповідальності за ст. 124 КУпАП притягались: водій автомобіля «Лексус» ОСОБА_2 у зв'язку із порушенням ним п.10.2 ПДР України та водій автомобіля «БМВ» ОСОБА_4 у зв'язку із порушенням п.12.3 ПДР України. Відповідно до матеріалів справи водію ОСОБА_2 у вину було постановлено те, що він при виїзді із двору на дорогу не надав перевагу у русі автомобілю «БМВ» під керуванням ОСОБА_4, який рухався по дорозі. Водію ОСОБА_4 у вину постановлено те, що він при виникненні перешкоди у русі у виді автомобіля «Лексус», який виїхав із двору і який водій ОСОБА_4 об'єктивно був спроможній виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших об'їду перешкоди внаслідок чого допустив зіткнення із зазначеним вище автомобілем.

Обставини ДТП, які викладаються обома водіями є суперечливими між собою і полягають у наступному. Так, водій ОСОБА_4 у ході провадження у цій справі пояснив, що він на автомобілі «БМВ» рухався на мигаюче зелене світло світлофора, із двору виїхав автомобіль «Лексус», який допустив зіткнення із його автомобілем. Водій ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно на автомобілі «Лексус» виїжджав із двору на дорогу та помітив автомобіль «БМВ», який рухався на червоне світло світлофора. Він зупинився, проте автомобіль «БМВ» не зміг його об'їхати внаслідок чого сталося зіткнення цих автомобілів. Аналіз цих пояснень у поєднанні із змістом висунутого обом водіям обвинувачення у порушенні відповідних вимог ПДР України дає підстави стверджувати, що як пояснення, так і обвинувачення є таким, які взаємно виключають один одного. Тобто, якщо водій автомобіля «БМВ», що рухається по дорозі в момент виникнення перешкоди для його руху у вигляді автомобіля «Лексус» не мав можливості попередити зіткнення транспортних засобів шляхом вчинення дій, передбачених вимогами ПДР України, то в діях водія автомобіля «Лексус» буде порушення вимог п.10.2 ПДР України. В той же час, якщо у заданій дорожній обстановці водій автомобіля «БМВ» мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом вчинення дій, передбачених вимогами ПДР України, але цього не зробив, то в його діях буде наявне порушення вимог п.12.3 ПДР України, яке і буде перебувати у причинному зв'язку із ДТП та пошкодженням транспортних засобів при наявності таких наслідків. Водій автомобіля «Лексус» у такому випадках за певних умов може нести відповідальність за створення аварійної ситуації.

Судом встановлено, що постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі щодо нього закрите у зв'язку із закінченням строків накладення стягнення, тобто із підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він у зазначеній вище дорожній обстановці допустив порушення вимог п.12.3 ПДР України, а саме: при виникненні перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших об'їзду перешкоди внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем «Лексус» під керуванням ОСОБА_2 Таким чином указаним судовим рішенням встановлено, що ДТП між автомобілями «Лексус» під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем «БМВ» під керуванням водія ОСОБА_4 сталася виключно із вини водія ОСОБА_4 На даний час це рішення набрало законної сили, учасником ДТП ОСОБА_4 воно не оскаржене, про наміри оскаржити це рішення у апеляційному порядку ОСОБА_4 суду не повідомив.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 129 Конституції України обов'язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства. Наведене указує на те, що факти, встановлені постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.2019 року про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обов'язковими для розгляду справи про притягнення до відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 Факт винності у зазначеній вище ДТП водія ОСОБА_4 та доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що стверджується судовим рішенням яке набрало законної сили і на час розгляду даної справи не оскаржене, виключає винність у цій ДТП водія ОСОБА_2

У зв'язку із цим постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 поновити строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька