Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1940/18
Провадження № 3/273/40/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року суддя Баранівського районного суду Новицький Є. А. , розглянувши матеріали, які надійшли від Романівського відділення поліції Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №037896 від 28.11.2018 р. відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу серії БД №037896 від 28.11.2018 р. о 12 год. 10 хв. в м. Баранівка по вул. Графа Ілінського керував автомобілем марки IVECO з державними номерними знаками АМ 2368 АТ в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився за допомогою приладу Drager.

14 лютого 2019 року ОСОБА_1 надав суду письмові пояснення, з яких вбачається, що своєї вини у скоєному він не визнає. Зазначає, що дійсно 28 листопада 2018 року його було зупинено інспектором поліції, який попросив надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та страховий поліс, що йому і надав. Після огляду документів поліцейським було запропоновано проходження освідування, з результатами проведеного огляду на стан сп'яніння був не згідний та просив провести даний огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, чого інспектор не зробив. Зазначив, що під час проведення огляду на стан сп'яніння свідків не було, що може свідчити про те, що процедура проведення огляду на стан сп'яніння порушена, оскільки свідки, які вказані у протоколі, він взагалі не бачив. А також зазначив, що інспектор згідно із ч.1 ст.266 КупАП не відстороняв його від керування цим транспортним засобом. За клопотанням особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, розгляд справи відкладено з метою виклику свідків, зазначених у протоколі та надання до суду інших доказів.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обовязковою, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі ОСОБА_1

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимогист.268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення притягуваного про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленихст.277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд визнає причини неявки притягуваного у судові засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, що відповідає приписам ст. 245 КУпАП.

У відповідності до ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд розглянувши адміністративну справу приходить таких висновків.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14від 23грудня 2005року передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст. 251, 252КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. За нормою ст.8КонституціїУкраїни в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з метою встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні судом досліджено матеріали справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №037896 від 28.11.2018 року, показниками приладу «Драгер», письмовими поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку на органи поліції.

Не зважаючи на викладене, жоден наданий суду доказ не підтверджує вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення серії БД №037896 від 28.11.2018 р., як доказ скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає його недопустимим доказом адже відповідно до п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя, Міністерства внутрішніх справ №1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, (далі Інструкція №1452/735 від 09.11.2015 року) огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

В судові засідання за клопотанням ОСОБА_1 викликалися свідки, які зазначені в протоколі про адміністративні правопорушення БД №037896 від 28.11.2018 року. Ігнорування явки даних свідків в судове засідання, суд розцінює, як не повагу до суду та спростовують всі свідчення, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння та погоджувався з даним тестом.

Як вбачається з тесту на алкоголь до протоколу БД №037896 від 28.11.2018 року, відібраного в ОСОБА_1 о 12:33 год газоаналізатором Drager Alcotest 6810, результат - 0,79%.

Разом з тим, відповідно до Інструкції з експлуатації газоаналізатора Drager «Alcotest 6810» умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування», яким передбачено, що прилад має проходити калібрування кожні шість місяців.

Відповідно до роздруківки приладу Drager Alcotest 6810 до протоколу БД №037896 від 28.11.2018 року останнє калібрування приладу відбулось 23.02.2018 року, тобто з порушенням шестимісячного строку.

Крім того, в порушення п. 3 та п. 4 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»поліцейськими не долучено до адміністративних матеріалів сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що унеможливлює встановлення відомостей про сервіс, градуювання та державну повіркуприладу Drager Alcotest 6810.

Також суд звертає увагу на те, що, відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG &aом; Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 належать: Газоаналізатор Drager Alcotest 3000, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510 з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, Газоаналізатор Drager Alcotest з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest XT. Газоаналізатор Drager Alcotest 6810 у зазначеному реєстрі - відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння проводилася за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810, тому, враховуючи наведене вище, його показники не можуть вважатися допустимим доказом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином докази, на яких базується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП свідчать про безпідставність такого притягнення.

Отже, належні та допустимі докази наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, на підтвердження керування транспортним засобом саме водієм ОСОБА_1 - відсутні.

Статтею 266КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів адміністративної справи, докази відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі відсутні, що в свою чергу не узгоджується з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Отже, дослідивши матеріали справи та керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, доходжу висновку, що огляд на стан спяніння ОСОБА_1 був здійснений з порушенням статті 266 КУпАП та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а тому у відповідності до частини 5 статті 266 КУпАП його слід вважати не дійсним.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016р.)

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Співставивши наявні матеріали справи, зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї провини не визнав, а в матеріалах справи відсутні достатні докази для встановлення його вини, суд дійшов до висновку про обґрунтованість закриття провадження у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст.ст.130 ч.1, 221, 251, 256, 266 та керуючись ст.ст. 247 п.1, 280, 284 ч.1 п.3, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130КУпАП у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя Є.А. Новицький