Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1527/19
Провадження № 3/935/766/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2019 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Рибакова О. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 27.08.2019 від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №395032 від 17.08.2019 водій ОСОБА_1 17.08.2019 о 00:10 годині на 12 км 100 м Брусилівського району на автомобільній дорозі Кочерів-Фастів керував автомобілем «ГАЗ-3110», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у законному порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, пояснив, що їхав з Брусилова машиною, була вже перша година ночі, працівники поліції наздогнали його на полі кукурудзи, у нього не горіли підфарники, забрали у нього ключі, пасажир, який був у нього в автомобілі, почав заступатися, приїхали свідки, працівники поліції та свідки про щось стояли й говорили, розпочалася сутичка, забрали пасажира за «хуліганку», посадили також і його в автомобіль, забрали автомобіль на штраф майданчик, до понеділка був у дочки, у понеділок працівники поліції віддали автомобіль, копію протоколу не надавали, відмови від отримання протоколу не було, проходити огляд на стан сп`яніння не пропонували, запропонували поїхати у лікарню без зазначення причин.

Захисник Рибаков О. В. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 ніхто не пропонував пройти огляд, протокол не вручали, склали протокол без його відома.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статі 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У справі «Малофєєва проти Росії» ЄСПЛ серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У вищевказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився у встановленому законом порядку.

Згідно положень пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У вищевказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відмовився у встановленому законом порядку.

Опитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що події відбувалися в середині серпня поточного року, він приїхав в Брусилів, зідзвонився з ОСОБА_1 , їхали разом до ОСОБА_3 , працівники поліції догнали їх у полі, сказали, що в автомобіля не працюють "стопи", виник конфлікт, свідок заступився за ОСОБА_4 , приїхали свідки, вони не підходили, поястояли біля своєї машини, розмовляли з працівниками поліції, потім поїхали, також ОСОБА_2 повідомив, що при ньому ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували пройти огляд.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Відповідно до письмових пояснень вказаних осіб у їх присутності запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, у пояснень не зазначено чи відмовився ОСОБА_1 від проходження огляду на місці та/або у закладі охорони здоров`я.

На неодноразові виклики у судові засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не з`явилися.

Отже, долучені до протоколу письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не можуть бути визнані як належні та допустимі докази, оскільки не відповідають положенням чинного законодаства.

Будь-яких інших доказів, які вказували б на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, окрім вказаних вище в матеріалах справи не вбачається.

Відповідно до положень частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Приймаючи до уваги, відсутність достовірних даних про те, що саме ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладах охорони здоров`я, у зв`язку з чим, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 17.08.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко