Справа F 316/503/19
Провадження № 3/316/142/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на ВП «Запорізька АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», проживаючого за адресою: бул. КаштановийАДРЕСА_1, м. Енергодар, Запорізької області, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД F 071668 від 08.03.2019 року ОСОБА_1 08.03.2019 року о 18-30 годині керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Набережна у м. Запоріжжя, перед перестроюванням не переконався в безпечності маневру, не встежив за дорожньою обстановкою та не зреагував на її зміну, у результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 У результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3Б, 10.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що складений протокол не відповідає фактичним обставинам і схемі ДТП. 08.03.2019 року приблизно в 18 годин 30 хвилин ОСОБА_1 на автомобілі ЗАЗ моделі TF698K державний номер АР 8820СВ рухався зі швидкістю 60-65 км/год. по вулиці Прибережна магістраль м. Запоріжжя в напрямку від супермаркету «Ашан» в сторону перехрестя з вулицею Лермонтова по середній полосі руху. Маючи намір розвернутись у зворотному напрямку, приближаючись до розриву роздільної смуги в районі річки Суха Московка для виконання маневру- повороту на ліво та виїзду на зустрічну полосу руху, приблизно за 300 метрів в районі розташованого «біг-борду» на роздільній полосі він включив сигнал повороту на ліво, впевнився у безпечності зміни полоси руху, зайняв крайню ліву полосу і під'їжджаючи до розриву роздільної смуги в районі річки Суха Московка, знизив швидкість руху до 40-50 км/год. і приблизно за 40-50 метрів включив поворот на ліво, почав виконувати маневр заїзду в розрив роздільної смуги для виїзду на зустрічну смугу. Саме в момент, коли був включений сигнал повороту наліво, почув звуковий сигнал, але в дзеркалі заднього виду автомобілів на його полосі в попутному напрямку не було. В момент коли почав виконувати поворот наліво і його автомобіль фактично заїхав у розрив роздільної смуги, автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, який рухався на великій швидкості по середній полосі руху в попутному напрямку при виконанні маневру обгону іншого автомобіля, який рухався по середній полосі руху попереду нього, виїхав на крайню ліву полосу та допустив зіткнення з автомобілем під його управлінням.

Допитана у якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що 08.03.2019 року приблизно о 18-30 годині її чоловік- Корявський А.В. керував автомобілем у м. Запоріжжя. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні. Автомобіль рухався від магазину «Ашан» в сторону плотини. Приблизно за 250-300м до розриву роздільної смуги, її чоловік пристроїв автомобіль на крайню ліву смугу руху та включив лівий поворот та почав заїжджати у розрив для розвороту на зустрічну смугу. В момент заїзду, автомобіль, який рухався позаду, зіткнувся з їхнім автомобілем в задню його частину.

Допитаний ОСОБА_2 пояснив, що він рухався у крайній лівій смузі. З середньої смуги з-за машин різко почав повертати вліво автомобіль під керуванням ОСОБА_1, у результаті чого відбулося зіткнення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд прийшов до висновку, що провадження по справі слід закрити, за недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали пояснення, аналогічні письмовим поясненням, які також містяться в матеріалах справи. Допитана я кості свідка ОСОБА_3 повністю підтвердила доводи ОСОБА_1 Так, свідчення надані в судовому засіданні, які відповідають поясненням наданим працівникам поліції ОСОБА_1, ОСОБА_3, протирічать поясненням наданим ОСОБА_2 Інші матеріали справи, які долучені до протоколу не усувають наявних протиріч, та не дозволяють суду прийти до законного та обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення.

Також суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності свідків, їх пояснень, що не дає суду можливості зробити висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1

Таким чином, у суду відсутня повна інформація щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази на свій внутрішній розсуд, що ґрунтується на всебічному, повному та обFєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Більше того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обовFязковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 .07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів F 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява F21037/05; п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти України» від 15.10.2010 р., заява F38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява F 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява F12167/04).

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звFязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, враховуючи положення ст.62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також враховуючи, що матеріали про адміністративне правопорушення не містять належних та беззастережних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Досліджені обставини, дослідження наявних в матеріалах справи доказів, які мають суттєве значення, вказують на відсутність правових підстав для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у звFязку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 247, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 124 КУпАП закрити, у звFязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена або опротестована до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя М. О. Куценко