КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2019 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 28.01.2019 ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 31.10.2018, о 20 год. 40 хв. ОСОБА_2, рухаючись у м. Києві, по проспекту Героїв Сталінграда, 6, керувала автомобілем «Кіа», державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», чим порушила вимоги п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та прийняти нову, якою закрити провадження стосовно ОСОБА_2 у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на неповноту судового розгляду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суддя місцевого суду не встановив, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та чи дотримано працівниками поліції вимоги закону.

Зазначав, що згідно наданих управлінням поліції на адвокатський запит документів, прилад «Драгер 6820» не пройшов чергової повірки, а тому дані тестування за допомогою такого приладу не можуть бути доказом у справі. Крім того, зазначений прилад відсутній у переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом Міністерства Внутрішніх Справ України №33 від 01 березня 2010 року.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 пояснив, що зазначені у протоколі свідки події прибули на місце зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 разом з екіпажем поліції, що на думку захисника, свідчить про інсценування та заздалегідь спланований розвиток подій. Працівниками поліції при проведенні огляду, на думку апелянта, був умисно застосований прилад «Драгер 6820», який не пройшов чергової повірки.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 "а" Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 31.10.2018 року /а.с. 1/; актом огляду на стан сп'яніння, згідно даних якого, у зв'язку із виявленням у ОСОБА_2 ознак стану алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнин рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка мова, працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведено огляд ОСОБА_2 за допомогою приладу Драгер, результат тестування - 1,20 проміле /а.с. 2/; даними роздруківки результату тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння, результат тесту становить 1,20 проміле /а.с. /; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 31.10.201 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 31.10.201 року ОСОБА_2 пройшла перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого становив 1,20 проміле /а.с. 4/; даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_2 у присутності двох свідків огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" /а.с. 5/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що прилад «Драгер 6820» не пройшов чергової повірки, та зазначений прилад відсутній у переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом Міністерства Внутрішніх Справ України №33 від 01 березня 2010 року, не є підставою для визнання результату тестування за допомогою приладу "Драгер" неналежним та недопустимим доказом та не впливають на правильність прийнятого суддею місцевого рішення, оскільки наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9 "а" Правил.

Протокол про адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, та містить в собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та порядку проведення огляду на стан сп'яніння, ретельно перевірялися, але не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду, апеляційним переглядом не встановлено.

Крім того, зауважень чи заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, акту огляду на стан сп'яніння чи результату тестування за допомогою пристрою «Драгер», у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 не висловлювала, натомість зазначила у протоколі, що випила пиво ємкістю 0,33 л.

Посилання захисника у судовому засіданні під час апеляційного розгляду на те, що зазначені у протоколі свідки події прибули на місце зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 разом з екіпажем поліції, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, оскільки у матеріалах справи відсутні та стороною захисту не надано доказів на підтвердження зазначених доводів.

У відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

До основних засад правосуддя відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час судового розгляду справи судом апеляційної інстанцій ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_3, які наділені правом подавати клопотання про виклик та допит свідків, з відповідними клопотаннями, у тому числі про безпосередній допит у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не звертались.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року стосовно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В. Мельник