Справа 573/134/19
Номер провадження 3/573/109/19
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля матеріали адміністративної справи, які надійшли із Білопільського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в :

18 січня 2019 року о 18 годині 15 хвилин в м. Білопілля Сумської області, по вул. С. Гордієнка в районі будинку №18 ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено», д. н. ВМ0248ВІ, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 18 січня 2019 року возив дитину в лікарню в м. Суми. Коли повернувся в м. Білопілля, приблизно о 18 годині на вул. Покровській був зупинений працівниками поліції. Останні запропонували йому пройти медичний огляд на стан спяніння. На його прохання пройти обстеження на місці, поліцейські відмовили, зіславшись на відсутність алкотестера та запропонували проїхати до лікарні. У медичному закладі йому було запропоновано здати сечу. Однак, внаслідок хвороби нирок, здати необхідні аналізи він не зміг, про що повідомив лікаря. У подальшому на емоціях він відмовився від продуття алкотестера. Після цього було складено акт про його відмову від проходження медичного огляду та протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 свою провину не визнав, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні в якості свідка лікар Білопільської ЦРЛ ОСОБА_2 підтвердив, що в його присутності та в присутності ще двох медичних працівників лікарні ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного та наркотичного спяніння, не пояснюючи при цьому причин відмови.

Свідок ОСОБА_3, будучи допитаною в якості свідка показала, що 18 січня 2019 року вона разом із поліцейським ОСОБА_4 здійснювали патрулювання по м. Білопілля. Близько 18 години на вул. С. Гордієнка ними був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_5 У звязку з виникненням підозри про перебування водія у стані алкогольного чи наркотичного спяніння, останньому було запропоновано пройти медичний огляд у Білопільській ЦРЛ, на що ОСОБА_5 погодився. Проте, перебуваючи у приміщенні лікарні, у присутності лікаря та двох медсестр особа, яка притягується до адміністративної відповідальності відмовилася від проходження медичного огляду на стан спяніння шляхом продуття алкотестера, який йому був наданий медичними працівниками, та від здачі біоматеріалу.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка свідок поліцейський СРПП №2 Білопільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 дав аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що в момент зупинки співробітниками поліції автомобіля, яким керував ОСОБА_1, перебував разом із останнім у салоні транспортного засобу та разом з ним поїхав до лікарні. Там ОСОБА_1 було запропоновано здати кров та сечу. Однак, у звязку з хворобою нирок, останній не зміг здати сечу, після чого на емоціях взагалі відмовився від проходження медичного огляду.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №049407 від 18 січня 2019 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, висновком медичного огляду, в якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження обстеження та відеозаписом з місця правопорушення, який знаходиться на оптичному диску, з якого вбачається, що особа, яка притягується до адміністратвиної .

Вказані докази не викликають сумніву у їх достовірності та є належними і допустимими.

Разом з тим, суд оцінює критично покази свідка ОСОБА_7 стосовно того, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв, враховуючи те, що вона перебуває з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності у цивільному шлюбі, а відтак, зацікавлена у результаті розгляду справи на користь останнього. При цьому суд також відмічає, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, а не за керування транспортним засобом у стані спяніння. Крім того, свідок ОСОБА_7 безпосередньо не була присутня під час зупинки ОСОБА_1 співробітниками поліції та у медичному закладі у той час, коли останньому було запропоновано пройти медичне освідування на стан спяніння.

Заперечення ОСОБА_1 стосовно того, що внаслідок хвороби нирок він не зміг на пропозицію поліцейських здати аналіз сечі, суд оцінює критично, так як вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того суд відмічає, що відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. У судовому засіданні, після перегляду відеозапису, на якому зафіксовано факт правопорушення, ОСОБА_1 підтвердив факт відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння шляхом продуття алкотестера. Доводи останнього про те, що причиною відмови від проходження медичного огляду була протиправна поведінка поліцейських, які зупинили його транспортний засіб без поважних причин та фактично примусили його відмовитися від освідування, спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом факту вчиненого правопорушення, у звязку з чим суд оцінює їх як обраний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності спосіб захисту.

Відповідно до п 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України, ст. 33 КУпАП свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема, наявністю системи покарань та стягнень. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

З огляду на вищевикладене, при визначенні виду та міри стягнення суд, на підставі ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, його ставлення до вчиненого, та приходить до висновку, що стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

У звязку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню із ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 13, 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: