Справа № 156/59/19
Номер провадження: 3/156/36/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Мушкет О. О. в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від ОСОБА_3 Горохівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, . непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,-

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Іваничівського районного суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ОБ № 111710 складеного 16 січня 2019 року інспектором поліції СРПП ОСОБА_3 ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 слідує що 16 січня 2019 року о 01 год. 40 хв. ОСОБА_1 виїжджаючи з прилеглої території школи № 1 на вул.. Грушевського смт. Іваничі автомобілем марки «Ауді 6» д.н.з. KPR 16 FR перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення заперечив повністю та пояснив, що 16 січня 2019 року він разом із своїми друзями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 автомобілем «Ауді 6» д.н.з. KPR 16 FR їздили у справах на кордон. За кермом автомобіля завжди був ОСОБА_6, якому і належав зазначений автомобіль Він та ОСОБА_5 були пасажирами. Близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_6 приїхав на територію школи № 1, що по вул. Грушевського смт. Іваничі та пішов по своїх справах, забравши із собою ключі від автомобіля. Він із ОСОБА_5 сиділи на задньому сидінні автомобіля та розпивали спиртні напої. В той вечір вони теж вживали алкогольні напої. Через деякий час до них підїхали працівники поліції та один із них підійшов до нього. Запропонував надати документи, які посвідчують особу. Він запитав для чого надавати документи, якщо він не є водієм. Після подальшого вимагання працівниками поліції документів, надав своє посвідчення водія та знаючи де у автомобілі знаходилося свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і свідоцтво. Про те, де знаходяться документи на автомобіль знав так як неодноразово брав у ОСОБА_6 автомобіль для власних потреб. Після цього працівники поліції його скрутили та завезли у Іваничівську ЦРЛ. Він не хотів проходити медосвідчення так як транспортним засобом не керував, а те що перебував у стані алкогольного спяніння і так не заперечував. Коли працівники поліції зняли кайданки, то приблизно о 03 год. 10 хв. він подзвонив на номер телефону 102 та повідомив про неправомірні дії працівників поліції. Після освідчення він нічого не підписував і прав на захист йому розяснено не було.

Опір працівникам поліції він не вчиняв, так як їх було троє чоловік, а він був один. Копію протоколу про адміністративне правопорушення та копії висновку про результат медосвідчення йому не вручали.

Він припускає, що ОСОБА_7 міг повідомити працівникам поліції про їх словесну перепалку, у звязку з чим, у них могло виникнути упереджене ставлення до нього.

Свідок ОСОБА_8 інспектор Іваничівського ВП, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в суді пояснив, що в ніч на 16 січня 2019 року він був на чергуванні разом із інспектором Курбай В.П. та здійснювали патрулювання по території смт. Іваничі. Підїжджаючи до райвідділу поліції побачив, як навпроти, заднім ходом, намагався виїхати на центральну дорогу із прилеглої дороги автомобіль «Ауді» він подумав, що можливо потрібна якась допомога. Розвернувшись він повернув на дорогу, яка веде до приміщення школи. Автомобіль «Ауді» в той час рухався посередині дороги. Ввімкнувши проблискові маячки вони підїхали до автомобіля. В той час ОСОБА_9 підійшов до водія і почав з ним спілкуватися. Точної години не памятає, однак стверджує, що це було приблизно о 01 год. 30 хв. 40 хв. Він візуально зрозумів що буде потрібна його допомога. Коли вийшов, то побачив за кермом автомобіля ОСОБА_1 та чоловіка «із борідкою», який сидів на передньому кріслі автомобіля біля водія. Більше нікого у автомобілі не було. Водій відмовлявся предявляти документи. Через такі дії водія, ними було викликано на допомогу інспектора поліції, який також знаходився в ту ніч на чергуванні ОСОБА_7. Водій відмовився проходити алкотест, а тому йому було запропоновано проїхати до ОСОБА_3 ЦРЛ для медосвідування. Він не відмовлявся від проходження медосвідування, однак запитував «Чому я маю їхати туди, якщо я автомобілем не керував». Причину зупинки транспортного засобу повідомили, а також вказали, що є підозра, що він керував транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Коли їхали до лікарні, ОСОБА_1 вів себе адекватно, однак коли прибули у лікарню почав кричати, ображати та порвав направлення на проходження медосвідування. Він пішов у машину за новим направленням, коли повернувся, то бачив, як ОСОБА_1 у кайданках лежить на підлозі. Завівши у приймальне відділення йому зняли кайданки після чого був проведений медичний огляд. Після медичного висновку було складено протокол про адміністративне правопорушення та ОСОБА_1 розяснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. В присутності понятих ОСОБА_1 відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів медичного огляду. ОСОБА_1 у лікарні поводив себе агресивно та дзвонив на службу 102.

Із камер відеоспостереження, які розташовані на вул. Грушевського було видно, що автомобіль повертає ліворуч для вїзду на територію школи.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснив, що 16 січня 2019 року ніс службу у ОСОБА_3 Близько 02 год. до нього зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що людина може чинити опір і є підозра вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Коли він прийшов, то побачив - автомобіль «Ауді», який стояв, двигун не працював, а за кермом сидів ОСОБА_1, який відмовлявся надавати посвідчення водія. Він не відмовлявся їхати у лікарню, однак коли приїхали до медичного закладу, то ОСОБА_1 повідомив, що не буде проходити медичне освідування оскільки транспортним засобом не керував та почав втікати та поводити себе агресивно. Вони його затримали та надягли кайданки. Неприязних особистих відносин між ним та ОСОБА_10 раніше не було. Із сусідкою ОСОБА_1 знайомий. Він був викликаний лише для того, щоб припинити опір працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_6 показав, що 16 січня 2019 року близько 22 год. він разом із своїми друзями ОСОБА_1 та ОСОБА_5 поїхали на кордон. Він є власником автомобіля Ауді та за кермом автомобіля був він. Близоко 00 год. вони приїхали до смт. Іваничі. Весь цей час він керував автомобілем. Його друзі були пасажирами та у автомобілі вживали спиртні напої. Він вїхав на територію школи та зупинив транспортний засіб. Домовившись про зустріч із своїм знайомив пішов до нього, щоб повернути позичені кошти. Його друзі знаходились на задньому сидінні автомобіля та розпивали спиртні напої. Коли він вийшов із автомобіля, то хлопці лишились. Ключі від автомобіля він забрав із собою, а тому, ОСОБА_1 не міг керувати транспортним засобом. До автомобіля він повернувся приблизно о 03 год. 30 хв. та біля райвідділку поліції побачив своїх друзів, які і розповіли йому про події, які відбулися. Про те, що ОСОБА_1 пересів за кермо автомобіля йому відомо не було. Про місце знаходження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 було відомо, оскільки він неодноразово брав автомобіль для поїздок у власних потребах. Свідоцтво було у автомобілі.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 16 січня 2019 року близько 00 год. він разом із своїми друзями ОСОБА_1 та ОСОБА_6 автомобілем «Ауді» повернулися із кордону у смт. Іваничі. Автомобілем керував ОСОБА_6 Вони підїхали на подвіря першої школи та зупинилися. ОСОБА_6 забрав ключі від автомобіля та пішов у своїх справах, а вони залишились у автомобілі на задньому сидінні та розпивали спиртні напої. Водій спиртних напоїв не вживав. Через певний час до них підїхали працівники поліції та почали вимагати від ОСОБА_1 посвідчення водія. До нього ніяких претензій з боку працівників поліції не було. ОСОБА_1 вийшов із автомобіля та поїхав із працівниками поліції. Він залишився у автомобілі. Ключі від автомобіля були у ОСОБА_6 ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 працівники ОСОБА_3 ЦРЛ повідомили, що 16 січня 2019 року близько 02 год. 15 хв. було проведено медичне освідування ОСОБА_1 Від проходження алкотесту він відмовився та відмовився підписувати висновок про результат медичного огляду. Була проведена проба Ромберга, висновок був складений по поведінці особи, по її реакції. Візуально було видно, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння. Він повідомляв, що транспортним засобом не керував, а тому не повинен проходити медосвідування. Працівники поліції розяснювали ОСОБА_1 йо права. Хто керував транспортним засобом їм невідомо.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши надані письмові матеріали справи та відеозапис з камер відеоспостереження, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об'єкту; б) об'єктивної сторони; в) суб'єкту; г) суб'єктивної сторони.

Обєктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв'язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1статтею 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Згідно пункту 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З аналізу вказаних вище норм закону обов'язковими умовами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАПу зв'язку з порушенням пункту 2.9 (а) ПДР України є: 1) керування цією особою транспортним засобом, 2) перебування цієї особи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водіїв на стан спяніння проводиться працівником поліції з використанням спеціальної техніки у присутності двох свідків, а огляд на стан спяніння у закладах охорони здоровя може бути проведений у виключних випадках, а саме, коли водій не згоден з оглядом проведеним поліцейським з використанням спеціальної техніки на місці у присутності двох понятих або у разі відмови від такого проходження, тільки тоді огляд може бути проведений у закладі охорони здоровя.

Норма ч. 5 ст. 266 КУпАП чітко визначає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цієї статті, вважається недійсним.

Також відповідно до п.3 „Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 огляд водіїв на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне та обґрунтоване судове рішення .

Під час розгляду справи в суді встановлено, що 16 січня 2019 року близько 01 год. 30 хв. ОСОБА_1 автомобілем «Ауді А-6» д.н.з. KPR 16 FR в смт. Іваничі з прилеглої території школи № 1 на вул. Грушевського в смт. Іваничі не виїжджав та на момент звернення поліцейського до ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб не рухався, тобто ОСОБА_1 на момент звернення поліцейського водієм не був, про що належно ствердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Зазначені у протоколі свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не були очевидцями руху транспортного засобу та не бачили, яка особа керувала транспортним засобом. Про що належно повідомили під час дачі пояснень при розгляді вказаної справи. Вказані свідки були присутні в приміщенні Іваничівіської ЦРЛ, а не на місці зупинки транспортного засобу, що є порушенням вимог п.6 Розділу 2 вищевказаної Інструкції.

Оптичний диск з відеозаписом, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, належним чином не упаковано, не засвідчено печаткою, не зазначено яким технічним засобом здійснювався запис, тобто якою саме камерою та у ньому відсутні будь-які відомості, які б підтверджували керування транспортним засобом ОСОБА_1

Із досліджуваного ЮСБІ накопичувача наданого працівником поліції для огляду не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом і встановити модель автомобіля виявилось неможливим.

За таких обставин, диск невідомого походження, на якому відсутній будь-який відеозапис руху транспортного засобу, який належним чином не вилучений та не долучений до матеріалів справи, за відсутності відомостей щодо технічного засобу, яким здійснювався відеозапис, є неналежним та недопустимим доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається із фототаблиць долучених до матеріалів справи, час руху транспортного засобу вказаний на них не відповідає часу вказаному у висновку щодо результатів медичного огляду та часом зазначеним в інших процесуальних документах, що також є недопустимим та належним доказом.

Відповідно до вимог п.6 Розділу 2 вищевказаної Інструкції не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

За таких обставин, рапорт поліцейського ОСОБА_9 також є неналежним та недопустимим доказом факту керування ОСОБА_1 16 січня 2019 року транспортним засобом «Ауді А 6» перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Таким чином, під час розгляду справи в суді беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 16 січня 2019 року о 01 год. 40 хв. в смт. Іваничі транспортним засобом «Ауді А 6» д.н.з. KPR 16 FR не керував, працівники поліції транспортний засіб під його керуванням не зупиняли, відтак без законних підстав піддати його адміністративному затриманню та огляду на стан сп"яніння не було.

З врахуванням вище наведених вимог законодавства та матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що протокол не відповідає встановленим вимогам закону щодо порядку фіксації адміністративного правопорушення і не може бути прийнятий судом як належний і допустимий доказ винуватості особи, відносно якої складено протокол.

Матеріалами справи факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, не підтверджено. Відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягується до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч. 2 ст. 52 КК України, а також передбачає обовязкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Обовязкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись, як особами, яких звинувачують у вчиненні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки в суді не доведено, що саме він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а отже в його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, докази зібрані з порушенням вимог Конституції України, КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року N1452/735, „Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, тому не можуть бути належними та допустимими доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011року N12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обовязковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Аналізуючи досліджені в суді всі докази, вважаю , що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП , не знайшла свого підтвердження, а тому справа щодо нього підлягає закриттю за відсутністю події та складу в його діях правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу в його діях вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд.

Суддя О. О. Мушкет