Справа № 737/97/19
Провадження № 3/737/40/19
П О С Т А Н О В А

14 березня 2019 року смт Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Лібстер А.С., за участі секретарів Москалець Н.А., Юрченко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом серії «БД» № 000119 від 25.12.2018 року про адміністративне правопорушення, 24.12.2018 року, о 21 год. 15 хв., в с. Дроздівка по вул. Грушевського, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя. Водій в лікарню на мед. Освідування в присутності двох свідків відмовився (так у протоколі).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що 24 грудня 2018 року, о 21 годині 15 хвилин, він керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в с. Дроздівці, по вулиці Грушевського. Його наздогнали працівники поліції на службовому автомобілі та зупинили. Не повідомивши причини зупинки, вони витягнули його з машини та сказали, що він п'яний. Він їм відповів, що не п'яний. На пропозицію поїхати до лікарні він відмовився, тому що поспішав, оскільки вдома на нього чекала мала дитина. Після цього працівники поліції на місці зупинки в патрульному автомобілі склали протокол. Працівники поліції не пропонували пройти перевірку на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою пристрою «Алкофор», свідки при складанні протоколу присутні не були, після складання протоколу спочатку підпис поставив ОСОБА_2, а потім ОСОБА_3 Запис в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зроблений ним, однак він не може розібрати, що там написано. Посвідчення водія він не має.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він був присутній при складанні протоколу відносно ОСОБА_1. 24 грудня 2018 року у вечірній час він повертався додому. Працівники поліції попросили його доставити авто ВАЗ 2101 додому до ОСОБА_1., так як стверджували, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Коли він побачив ОСОБА_1, йому здалося, що він тверезий, в нього було побите обличчя і порвана куртка. ОСОБА_1 попросив відігнати автомобіль до нього додому, більше він нічого йому не говорив. З якої причині треба відігнати автомобіль, він не говорив. Зі змістом протоколу він не знайомився, простого його підписав, як йому сказав працівник поліції. Після складання протоколу, оскільки він має посвідчення водія, відігнав автомобіль до гаража ОСОБА_1 та віддав йому ключі.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 24 грудня 2018 року повертався з смт Куликівка з дружиною додому на таксі. Не доїхали до будинку, так як по вулиці Грушевського поліцейським автомобілем була перекрита дорога. Він вийшов з дружиною з таксі і прочув крики. Він підбіг та побачив, що ОСОБА_1 лежить на землі, працівники поліції. йому сказали, що він п'яний. Працівник поліції хотів надіти на ОСОБА_1 наручники, після його зауважень він заховав наручники в карман. Приблизно через 20 хвилин до нього додому прийшов працівник поліції та запросив його побути понятим. Він прийшов на місце та побачив, що ОСОБА_1 сидить на пасажирському сидінні автомобіля, в нього був порваний капюшон та на обличчі був синець. Його попросили поставити підпис в протоколі, так як стверджували, що ОСОБА_1 був п'яний. Він сказав, що ОСОБА_1 тверезий, на що працівники поліції відповіли, що він не лікар, і щоб він підписував протокол. ОСОБА_1 був в адекватному стані, він поставив підпис і пішов додому. Змісту протоколу він не читав. Йому тільки показали, де поставити підписи. В протоколі було написано лише прізвище, він добре це пам'ятає. Зі змістом протоколу він не знайомився, простого його підписав, як йому сказав працівник поліції. Бланк пояснень був пустий, він в ньому написав «з моїх слів записано вірно та мною прочитано» та поставив підпис. Іншого свідка працівники поліції покликали для того, щоб він відігнав автомобіль. Поведінка ОСОБА_1 була адекватна, запаху алкоголю від нього не було.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та свідків, суд дійшов висновку, що факт вчинення вказаного правопорушення ОСОБА_1 не доведений належними та достатніми доказами. Посадова особа, яка склала зазначений протокол, ОСОБА_6, в судове засідання викликався неодноразово, однак не з'явився.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3, доданих до протоколу, зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в Куликівській районній лікарні. Однак, в судовому засіданні зазначені свідки стверджували, що не помітили ознак алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1 та не знайомі зі змістом цих письмових пояснень.

Окрім того, відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.6 і 7 зазначеної Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП складений саме за ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, однак, протокол та додані матеріали не містять відомостей про те, з якої причини огляд на стан сп'яніння не був проведений на місці зупинки транспортного засобу. З урахуванням показань свідків, які оцінюються судом як достовірні, у суду нема підстав для висновку про те, що вимога співробітника поліції про проходження водієм огляду на стан сп'яніння «у лікарні» (так зазначено в протоколі) була законною, а відмова протиправною.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення зазначеного у протоколі правопорушення суду не надано.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя А.С. Лібстер