Справа № 346/5460/18
Провадження № 33/4808/220/19
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження по справі за спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою судді, захисник ОСОБА_2 07.05.2019 року подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження належить відмовити, апеляційну скаргу - повернути апелянту з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Апеляційна скарга захисника разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 03.04.2019 року надійшли до суду першої інстанції 06.05.2019 року, відповідно до поштового конверту, тобто з пропуском вказаного вище строку на апеляційне оскарження (а.п. 67-77).

З постанови суду від 03.04.2019 року вбачається, що в судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності не з'явилась, однак подала до суду клопотання про закриття провадження у справі (а.п. 60-63).

Про належне повідомлення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 про час та місце слухання справи свідчить клопотання захисника ОСОБА_2, в якому чітко зазначено, що захисник просить розглянути справу, призначену на 08-40 год. 03.04.2019 року, у його відсутності та відсутності його довірителя (а.п. 59).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 та його захиснику ОСОБА_2 достеменно було відомо про час та місце судового розгляду.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду, проте, відповідно до норм діючого законодавства, учасники судового розгляду своїми правими розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону, зокрема й правом приймати участь у судовому засіданні.

Отже, ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 скористались своїми правами, передбаченими ст.ст. 268, 271 КУпАП, та направили клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Матеріали провадження містять супровідний лист суду про направлення на адресу ОСОБА_1 , аналогічною тій, що міститься в апеляційній скарзі, та на адресу захисника ОСОБА_2, копії прийнятого судом рішення від 03.04.2019 року (а.п. 64).

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянтом не наведене переконливих доводів з приводу того, що саме перешкоджало останньому своєчасно подати апеляційну скаргу.

Причина, на яку посилається апелянт, зокрема те, що справу розглянуто у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 , не можливо визнати поважною, оскільки саме за їх клопотанням про розгляд справи у їх відсутність судом й було прийнято рішення без участі останніх.

Посилання апелянта як на причину пропуску строку на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції ним була отримана 26.04.2019 року не можливо визнати поважною, оскільки відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захиснику своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Долучені апелянтом до апеляційної скарги документи щодо часу отримання ним копії постанови суду, не є тими доказами, що безумовно свідчать про поважність причини пропуску строку на оскарження, оскільки законом чітко передбачені певні строкові обмеження для подачі апеляційної скарги та процедуру поновлення строку, зокрема, згідно приписів ст. 294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді у справах про адміністративне правопорушення розпочинається з дня винесення постанови, впродовж десяти днів.

Несвоєчасне отримання копії постанови суду за умови, що апелянту було відомо про те, що справа перебуває в суді, не є поважною причиною пропуску строку.

Крім того, з заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вбачається, що апелянт вважає за необхідне подати клопотання про поновлення строку, та одночасно вважає, що строк подання апеляційної скарги ним не пропущений. Вказане твердження є суперечливим та таким, що не ґрунтується на змісті ст. 294 КУпАП.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк, враховуючи й те, що апелянтом подане клопотання про розгляд справи в суді першої інстанції у його відсутність та відсутність його підзахисного, враховуючи й причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду.

Таким чином, доходжу висновку, що апеляційна скарга захисника подана після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови судді, тому в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належить відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику ОСОБА_2 в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - захиснику ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло