Справа № 222/1794/19
Провадження № 3/222/862/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року Суддя Володарського районного суду Донецької області Подліпенець Є.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нікольське Нікольського району Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 239245, складеного 25.09.2019 року дільничним офіцером поліції Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Світайло О.О., ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за те, що він 14.09.2019 року о 07-40 год., знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався на адресу сестри ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше в квартирі він проживав разом з матір`ю, а після її смерті мешкає один. 14.09.2019 року до нього прийшла його сестра ОСОБА_2 , яка хотіла потрапити до квартири, забрати деякі речі, але він їй двері не відчиняв, в квартиру не пустив. Між ними виник сімейний конфлікт, під час якого він висловлювався на адресу сестри нецензурною лайкою.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що її брат ОСОБА_1 після смерті їх матері протягом місяця проживає один в квартирі, що належала їх матері. Протягом двох тижнів вона не може потрапити до квартири, щоб взяти звідти деякі речі, які їй необхідні. Брат її в квартиру не пускає, постійно виражається на її адресу нецензурною лайкою. Також пояснила, що її брат протягом тривалого часу вживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілу, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та наявні матеріали, суддя приходить до наступного.

Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Статтею 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності.

Так, ОСОБА_1 у судовому засіданні по суті заперечив свою вину, вказував, що конфлікт мав місце, проте він був обоюдний.

За вищенаведених обставин кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП відсутні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство у сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї, як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї, шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Надані на розгляд матеріали, у розумінні до вимог ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї», не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю.

Таким чином, матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст. 173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Беручи до уваги вищевказане, вважаю, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник сімейний конфлікт, який за своєю суттю не утворює об`єктивну сторону складу правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки самі по собі: сварка, непорозуміння, конфлікт між членами сім`ї не створюють складу правопорушення, передбаченого вказаною статтею, у разі коли немає наслідку діяння у виді: завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого або можливості завдання такої шкоди.

Згідно принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи відповідно до ст. 252 КУпАП надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, беручи до уваги, що в судовому засіданні вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження, а тому провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Крім цього, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що за наслідками розгляду даної адміністративної справи провадження по ній підлягає закриттю, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати суми судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 40-1, 245, 247, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, особою яку притягнуто до адміністративної відповідальності, їх законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Є.О. Подліпенець