Провадження № 33/4820/444/19
Справа № 671/1249/19 Головуючий в 1-й інстанції Бабій О. М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Бондара О.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Гаврищука В.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волочиського районного суду від 31 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Волочиського районного суду від 31 липня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 25 червня 2019 року о 08 годині 54 хвилини в м. Волочиську по вул. Незалежності, 5, в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Волочиського районного суду від 31 липня 2019 року скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, а тому постанова є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд не звернув увагу на численні порушення з боку працівників поліції. Так, йому належним чином не роз`яснювались права, поліцейським не задокументовано та не доведено факту порушення правил дорожнього руху, а тому вимоги інспектора до нього про пред`явлення документів на право керування транспортним засобом були неправомірними. Вказує, що він не знаходився за кермом та не керував транспортним засобом в нетверезому стані.

Вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а після спливу 20 хвилин повторне обстеження на стан алкогольного сп`яніння не проводилось. Пояснення свідків, які були складені працівниками поліції, викликають сумніви, оскільки вони є ідентичними, шаблонними та не містять відомостей про те, чи ознайомлювались свідки з самим текстом пояснень.

Звертає увагу апеляційного суду, що протокол та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складені з порушеннями норм чинного законодавства, що ставить під сумнів справність та законність застосування приладу «Drager» працівниками поліції. Так, ні протокол, ні акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить інформації про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про дозвіл до застосування та сертифікат відповідності даного приладу. Крім того, згідно з наказом МОЗ України від 10.02.2010 №95 термін дії свідоцтва про державну реєстрацію приладу «Drager «Alkotest 6810», яким, відповідно до матеріалів справи, проводилась перевірка на стан алкогольного сп`яніння, закінчився ще 10.02.2015 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд в повній мірі цих вимог дотримався.

Фактичні обставини огляду, підстави, та процедура його проведення, всупереч доводам апеляційної скарги, повністю узгоджуються з вимогами закону.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №033374 від 25 червня 2019 року зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Підставою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , згідно акту огляду, стало виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запаху алкоголю з рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова (а.с.3).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager», в присутності двох свідків, що підтверджується письмовими поясненнями останніх (а.с.4,5).

За результатами проведеного огляду у водія ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння 0,52 %, з цифровим показником якого водій погодився (а.с.2,3).

В ході апеляційного провадження досліджені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи. Вони повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи та будь-яких сумнівів у апеляційного суду не викликають.

Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, які досліджені в апеляційному суді, достатньо повно відображають обставини зазначені в адмінпротоколі та поясненнях свідків, узгоджуються з ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи (а.с.6).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі апелянтом не наведено, не встановлено таких і апеляційним судом.

Відповідно до п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Саме таке порушення інкримінувалося ОСОБА_1 в адмінпротоколі від 25 червня 2019 року, суть якого викладена в графі обставин вчинення адміністративного правопорушення, і саме за це останнього притягнуто до адміністративної відповідальності місцевим судом, а тому доводи захисту щодо не зазначення судом кваліфікуючої ознаки інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях неодноразово констатував те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (справа "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства").

Таке правове поле, зокрема яке регулює порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначене та закріплене у ст.266 КУпАП, Постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Крім того, відповідно до ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський наділений повноваженнями зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.

Цими ж нормативними актами не передбачено обов`язковості адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Із змісту відеозапису дослідженого в апеляційному суді вбачається, що підставою зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало порушення останнім Правил дорожнього руху.

Після зупинки транспортного засобу працівником поліції було виявлено ознаки перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, які викладені автором адмінпротоколу у акті огляду, а саме: запах алкоголю з рота, нечітка вимова та почервоніння обличчя, що і стало причиною для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, дії працівника поліції перебували у правовому полі, визначеному національним законодавством.

Відсутність адвоката при складанні адмінпротоколу не порушило право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адже за правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, і саме недотримання даних вимог є підставою для визнання огляду недійсним.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається те, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості запросити адвоката в судове засідання, чим власне й скористався.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджуються з даними, які містяться у відеозапису, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису вбачається, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 роз`яснені його процесуальні права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи, що спростовує доводи апелянта в цій частині про необізнаність з процесуальними правами.

Намагання ОСОБА_1 провести такий огляду у присутності його адвоката не лише не узгоджується із порядом проведення такого огляду, визначеним і закріпленим у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, але й ставить під сумнів законність отриманих результатів від його проведення, на який законом передбачено обмежений час.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення чи психологічний тиск. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції при складанні адмінпротоколу (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 та його захисником суду не надано, а відповідно у апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку із наведеним не приймаються до уваги і доводити сторони захисту щодо невідповідності викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних даних, які на переконання захисту були дописані працівниками поліції після складання адміністративного протоколу.

Відповідно до п.4 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Разом з тим, жодних вимог про надання вказаних вище документів на ознайомлення від ОСОБА_1 працівникам поліції не поступало, підтвердженням чого є відеозапис події правопорушення.

Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції не вимагає від останніх долучати до матеріалів адміністративної справи свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, сертифікат відповідності, дозвіл на застосування приладу «Drager», що не виключає можливості суду як першої так і апеляційної інстанції перевірити їх наявність та відповідність.

Отже, висновок місцевого суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними, допустимими та достатніми для такого висновку.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 за вчинення даного правопорушення накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З врахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Волочиського районного суду від 31 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк