Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/406/19
Провадження №: 3/332/204/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року суддя Заводського районного суду м. ЗапоріжжяАндрюшина Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП у Запорізькій областіДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130ч.2КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

14.12.2018 року о 22-00год. ОСОБА_1, рухаючись по вул. Куйбишева,32 у м.Запоріжжі, повторно протягом року керував транспортним засобом марки Fiat Uno номерний знак WGM2RV4,з явними ознаками наркотичного сп?яніння (зіниці очей, які не реагують на світло, блідість обличчя) та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України від проходження повного медичного огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним 14.12.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП, надійшла на розгляд суду поштою лише 07.02.2019 ОСОБА_1 в судове засідання не зявився по невідомим причинам. Про день та час розгляду справи на адресу, вказану в протоколі, АДРЕСА_1, було направлено повістки про виклик до суду на 21.02.2019р., 11.03.2019р. Однак, конверти повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання».Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вище наведене, суд розцінює чергову неявку ОСОБА_1 до суду, як зловживання ним правами, передбаченими ст. 268 КУпАП з ціллю затягування розгляду справи по суті, та враховуючи ухилення від явки до суду тривалий період часу, а також граничний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлений ст. 38 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обовязковою.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії БД №378860 від 14.12.2018 року, відповідно до якогопідтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення, а такожнаправленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КУ «ЗОКНД» ЗОР від 14.12.2018 року,письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 року, що маються в матеріалах справи. Крім того, відповідно до письмових поясненьУдачіна Є.М. від 14.12.2018 року, він відмовляється пройти огляд на стан сп*яніння з особистих причин.

Відповідно до довідки Заводського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за обліками установи встановлено, що 21.10.2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1-2 ст.130 КУпАП, та згідно постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 40800,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами. Посвідчення водія на право керування ТЗ вилучено.

Диспозицією ч.2 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першоюцієї статті, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, дослідивши та оцінивши матеріали справи, у їх сукупності, вважаю факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2КУпАП доведеним, а тому правопорушник підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, у рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

При призначенні ОСОБА_1міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер скоєного ним правопорушення та особу правопорушника, ступень його вини, майновий стан і вважає за можливе накласти на нього адміністративне стягненняв межах санкції, встановленої за правопорушення, передбачене ст. 130 ч.2КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до вимог ст. 401КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 401, 130 ч.2, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20400,00грн.(двадцять тисяч чотириста грн.) (банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р 8001, , МФО 899998, отримувач: ГУК уЗапорізькій області 21081300,код платежу 21081300-адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху)з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн. (банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р 8004, , МФО 899998, отримувач: УК в Заводському районі, код платежу 22030101- «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050).

Згідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя Андрюшина Л.А.