Провадження № 3/702/46/19
Справа № 706/129/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження

11 березня 2019 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Діденко Т.І., з участю прокурора - Семеруня О.І., правопорушника - ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яке вчинила ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний № НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, працює заступником начальника відділу Монастирищенської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості, ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.2 ст.172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 306421, який складений 28.01.2018 оперуповноваженим Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_2, ОСОБА_1, займаючи посаду заступника начальника відділу Монастирищенської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості, будучи відповідно до пдп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані щодо набуття нею права власності на транспортний засіб КІА OPTIMA, 2013 року випуску, відповідно до ВМД № UA500650/2018/008254 від 07.03.2018 митна вартість автомобіля становить 114104 грн. 39 коп., чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Підставою для складання протоколу № 306421 від 28.01.2019 оперуповноважений вважає те, що:

Відповідно до пункту 1 Правил заповнення форми повідомлення під суттєвою зміною у майновому стані субєкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня року, у якому подається повідомлення.?

Відповідно до статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із даними РСЦ №7141 ОСОБА_1 06.06.2018 зареєструвала транспортний засіб КІА OPTIMA, 2013 року випуску, підставою для реєстрації була ВМД №UA500650/2018/008254 від 07.03.2018, посв. Митниці № OD0017454 від 07.03.2018.

У субєкта декларування ОСОБА_1 виник обовязок відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону у десятиденний строк з моменту набуття права власності на транспортний засіб, а саме упродовж періоду часу з 07.03.2018 по 23:59 год. 16.03.2018 письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет.

Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 несвоєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме 18.06.2018 о 15:58 год.

Місцем вчинення правопорушення є місце виникнення обовязку подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а саме місце роботи ОСОБА_3 Монастирищенська районна філія Черкаського обласного центру зайнятості.

Оперуповноважений вважає, що датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є наступна за граничною дата, до закінчення якої необхідно було подати вказану декларацію, тобто 17.03.2018.

В тексті протоколу вказано, що датою виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є дата з'ясування всіх обставин у справі, всебічного та об'єктивного дослідження матеріалів та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 28.01.2019.

ОСОБА_1 розяснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, не визнала і пояснила, що в повідомленні про суттєві зміни в майновому стані вказала вартість транспортного засобу 280000 грн., оскільки включила у вартість автомобіля всі витрати за ремонт, реєстрацію, вартість послуг брокера, проведення процесуальних дій, які передували реєстрації та податки, які вона сплатила при цьому. Подала таке повідомлення 18.06.2018, оскільки не мала наміру приховувати факт купівлі автомобіля. Щорічну декларацію подавала , оскільки вважала, що всім працівникам служби зайнятості може бути повернуто статус державних службовців.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту - Закон) визначено, що субєктами декларування є особи, зазначені в пдп. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону.

Відповідно до ч.5 ст. 45 Закону дія розділу VII «Фінансовий контроль» Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері, зокрема, соціального обслуговування населення.

Згідно абз. 5, 6 ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» соціальне обслуговування - система соціальних заходів, яка передбачає сприяння, підтримку і послуги, що надають соціальні служби окремим особам чи групам населення для подолання або пом'якшення життєвих труднощів, підтримки їх соціального статусу та повноцінної життєдіяльності; соціальні служби - це підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання, а також громадяни, що надають соціальні послуги особам, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про соціальні послуги» послуги з працевлаштування це один із видів соціальних послуг.

Згідно ч.2 ст. 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-111 видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення" є:

-професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях;

-профорієнтація;

-пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом організації громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

-надання роботодавцям, які працевлаштовують громадян, зазначених у частині першій статті 14 Закону України "Про зайнятість населення", компенсації відповідно до статті 26 Закону України "Про зайнятість населення";-надання роботодавцям - суб'єктам малого підприємництва, які працевлаштовують безробітних, компенсації відповідно до статті 27 Закону України "Про зайнятість населення";

-надання ваучера для підтримання конкурентоспроможності деяких категорій громадян шляхом перепідготовки, спеціалізації, підвищення кваліфікації за професіями та спеціальностями для пріоритетних видів економічної діяльності відповідно до ст.30 Закону України "Про зайнятість населення";

-здійснення заходів сприяння зайнятості внутрішньо переміщених осіб відповідно до статті 24-1 Закону України "Про зайнятість населення";

-інформаційні та консультаційні послуги, пов'язані з працевлаштуванням. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань, забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону (п. 21 ч.1 ст. 22 Закону № 5067-УІ).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Монастирищенська районна філія Черкаського обласного центру зайнятості є відокремленим підрозділом Черкаського обласного центру зайнятості є філією державної організації (установою, закладом), основним видом діяльності якої за Кодом КВЕД 84.30. є діяльність у сфері обов'язкового соціального страхування. Діяльність на посаді заступника начальника відділу організації працевлаштування населення Монастирищенської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості відноситься до діяльності у сфері соціального страхування.

Відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України Державного центру зайнятості Черкаського обласного центру зайнятості № 41-к від 02.03.2015 «Про переведення працівників обласної служби зайнятості» проходження державної служби ОСОБА_1 припинено, а тому обовязку на подачу повідомлення про суттєву зміну у майновому стані вона не мала. Дія розділу VII «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції» не поширюється на працівників Черкаського обласного центру зайнятості, а відповідно і на неї.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно неї складено безпідставно. Просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення відносно неї за ч. 2 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в її діях.

Прокурор просить визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, накласти штраф в розмірі 150 неоподатковуваний мінімумів доходів громадян.

Дослідивши докази у справі, суд встановив, що :

В тексті протоколу № 306421 від 28.01.2019 немає чіткої кваліфікації дій ОСОБА_1, вона визначена за ч.1 ст.172-6 КУпАП та за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» та ч.7,8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід'ємно пов'язаний з обов'язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

ОСОБА_1 провела реєстрацію договору купівлі-продажу відповідно до вимог діючого законодавства, тому суд визнає датою виникнення її права власності на автомобіль КІА OPTIMA, 2013 року випуску, 06.06.2018 день реєстрації транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у субєкта у десятиденний строк з моменту набуття права власності на транспортний засіб виник обовязок подачі повідомлення до Національного агентства про суттєву зміну у майновому стані.

Датою виявлення правопорушення суд вважає 14.11.2018 - дата підписання рапорту ст.о/у УЗЕ в Черкаській області ДЗЕ НП України про наявність ознак адмінправопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП в діях ОСОБА_1 (а.с.16).

Дана справа надійшла в Монастирищенський районний суд Черкаської області 13.02.2019, на момент розгляду даної справи закінчився строк, який передбачений ст.38 КУпАП. У відповідності до п) 7 ст.247 КУпАП провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 28.01.2019, особа, уповноважена на складання адміністративного протоколу, відносить ОСОБА_1 до субєктів, на яких поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», згідно пдп. «а» п. 2 ст. 3 Закону, а саме до посадових осіб публічного права, проте суд не погоджується з такими висновками, оскільки, відповідно до ч.5 ст. 45 Закону дія розділу VII «Фінансовий контроль» цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері, зокрема, соціального обслуговування населення.

Згідно абз. 5 ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» соціальне обслуговування - це система соціальних заходів, яка передбачає сприяння, підтримку і послуги, що надають соціальні служби окремим особам чи групам населення для подолання або пом'якшення життєвих труднощів, підтримки їх соціального статусу та повноцінної життєдіяльності.

При цьому, соціальні служби це підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання, а також громадяни, що надають соціальні послуги особам, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги (абз.6 ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги»).

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальні послуги» соціальні послуги державним та комунальним субєктам, а також іншим субєктам, що надають соціальні послуги із залученням бюджетних коштів, в обсягах, визначених державними стандартами соціальних послуг, безоплатно надаються: громадянам, які перебувають у складних життєвих обставинах у звязку з безробіттям і зареєстровані в державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, бездомністю, стихійним лихом, катастрофами, особам, яких визнано біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, якщо середньомісячний дохід цих осіб нижчий, ніж встановлений прожитковий мінімум. В ст. 5 цього Закону визначено послуги з працевлаштування як одну із видів соціальних послуг.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 №1533-III видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення" є:

-професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях;

-профорієнтація;

-пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом організації громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

-надання роботодавцям, які працевлаштовують громадян, зазначених у частині першій статті 14 Закону України "Про зайнятість населення", компенсації відповідно до статті 26 Закону України "Про зайнятість населення";

-надання роботодавцям - суб'єктам малого підприємництва, які працевлаштовують безробітних, компенсації відповідно до статті 27 Закону України "Про зайнятість населення";

-надання ваучера для підтримання конкурентоспроможності деяких категорій громадян шляхом перепідготовки, спеціалізації, підвищення кваліфікації за професіями та спеціальностями для пріоритетних видів економічної діяльності відповідно до статті 30 Закону України "Про зайнятість населення";

-здійснення заходів сприяння зайнятості внутрішньо переміщених осіб відповідно до статті 24-1 Закону України "Про зайнятість населення";

-інформаційні та консультаційні послуги, пов'язані з працевлаштуванням.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань, забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону (п. 21 ч.1 ст. 22 Закону № 5067-VI ).

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2014 № 90 «Деякі питання державного управління у сфері зайнятості населення» державна служба зайнятості, як централізована система державних установ, діяльність якої спрямовується та координується Міністерством соціальної політики, є правонаступником Державної служби зайнятості. До внесення змін до Законів України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» органи державної служби зайнятості продовжують виконувати завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття і фінансуються за рахунок і в межах коштів, передбачених у бюджеті Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Черкаський обласний центр зайнятості та його філії в області здійснюють діяльність у сфері обовязкового соціального страхування (а.с.84-88).

Згідно наказу Черкаського обласного центру зайнятості № 41-К від 02.03.2015 та додатку до нього № 16 працівники Черкаської обласної служби зайнятості з 02.03.2015 не відносяться до категорії посад державних службовців (а.с.89-92). Згідно витягу з наказу директора Черкаського обласного центру зайнятості від 24.05.2018 № 186-к «Про переведення» ОСОБА_1 з 01.06.2018 переведено з посади заступника начальника відділу організації працевлаштування населення Монастирищенського районного центру зайнятості на посаду заступника начальника відділу організації працевлаштування населення Монастирищенської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості (а.с.89-92).

Згідно листа Національного агентства з питань запобігання корупції № 51-03/2758 від 06.10.2016 та листа державної служби зайнятості № 33/17/1587-17 від 23.03.2017 посадові особи Державної служби зайнятості та її територіальних відділень не належать до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище та подають декларації згідно з рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованим Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 (а.с.81-82, 93-94).

З врахуванням наведеного та розяснення НАКЗ від 06.03.2017 субєктам декларування окремих галузей, які здійснюють основну діяльність у сферах науки, освіти, культури, соціального обслуговування та охорони здоровя, дія розділу VII «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції» не поширюється на посадових осіб підприємств, установ та організацій (різних організаційно-правових форм), основна діяльність яких полягає в наданні соціальних послуг.

Отже, ОСОБА_1 не є субєктом, який зобовязаний у разі суттєвої зміни у майновому стані письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних злочинним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно абз. 15 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог абз.6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суд вважає, що для визначення того, чи відповідні дії мали ознаки відповідного адміністративного правопорушення, необхідно виходити, крім того, із вимог ст. 9 КУпАП.

Згідно із зазначеною нормою адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 176-2 КУпАП визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків. Разом з тим, з урахуванням положень ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно не подала декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснила первинну реєстрацію автомобіля KIA OPTIMA, 2013 року випуску, номер та серія СА 6144 СЕ 06.06.2018, що підтверджується листом регіонального сервісного центру в Черкаській області від 23.11.2018 № 31/23/1-2429, реєстраційною карткою ТЗ та копіями документів, що стали підставою для реєстрації транспортного засобу (а.с. 36-54, реєстраційна картка ТЗ а.с.37).

Посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на те, що відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом; передання майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації звязку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобовязання доставки, суд вважає безпідставним, дана норма закону не застосовується до спірних правовідносин, оскільки законодавцем визначений спеціальний порядок набуття права власності на транспортні засоби, який невід'ємно пов'язаний з обов'язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах, ці правовідносини врегульовані ст.210 ЦК України.

ОСОБА_1 подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 18.06.2018. При цьому на момент заповнення повідомлення перевірка щодо можливого вчинення адміністративного правопорушення ще не проводилась, ОСОБА_1 не могла знати про таку перевірку. Проте 18.06.2018 вказала придбання транспортного засобу у повідомленні про суттєву зміну у майновому стані.

Матеріали справи не мають відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1, не подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану до 16.06.2018, мала умисел у частині порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Досліджені судом докази підтверджують відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому відсутня субєктивна сторона складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування виключно НАЗК здійснює контроль та повну перевірку декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 48, 50 ЗУ «Про запобігання корупції» .

Відповідно до п.1, 2 п. 2 розд. ІІ Порядку НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій на підставі:

1) повідомлень, що надходять від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, які у встановленому Національним агентством порядку відповідно до статті 49 Закону перевіряють факт подання декларацій субєктами декларування, які в них працюють (працювали);

2) інформації, що надходить до Національного агентства від осіб, які надають допомогу щодо запобігання і протидії корупції (викривачів), стосовно можливого факту неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування;

3) інформації, що оприлюднюється у засобах масової інформації, у мережі Інтернет та вказує на можливий факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування;

4) самостійного виявлення Національним агентством факту неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування відповідно до даних Реєстру;

5) інформації, що надходить до Національного агентства від правоохоронних органів;

6) інформації, що надходить до Національного агентства від громадських обєднань, їх членів або уповноважених представників.

У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої (их) у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі.

У випадку встановлення факту неподання декларації субєктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє про це субєкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства, в якому працює (здійснює діяльність) субєкт декларування, та спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку.

Отже, посадові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції мають право виключно у випадках встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєктом декларування, після отримання письмово повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази у справі та є підставою для закриття провадження у справі.

Дослідивши в сукупності наведені вище докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 немає ознак дій, повязаних з корупцією, крім того відсутній субєкт злочину, не доведено наявність умислу на вчинення правопорушення, а відповідно відсутні ознаки обєктивної та субєктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, отже відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 24, 34, 35, ч.2 ст. 172-6, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі 702/129/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області протягом 10 діб з дня її винесення через Монастирищенський районний суд.

Суддя Т.І. Діденко