Справа № 703/531/19 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Пасацька Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради, про притягнення неповнолітню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, студентку ТУ-12 м. Сміла,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 12 грудня 2018 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, без реєстрації місця проживання, чим порушила вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11 грудня 2003 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, направлене за її адресою повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося за закінченням терміну зберігання, а тому вважається такою, що належним чином повідомлена про місце, час та дату судового засідання.

Відповідно до рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного:

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії СММ №000068 від 04 лютого 2018 року, складеного відносно ОСОБА_1, остання порушила вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11 грудня 2003 року, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.197 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11 грудня 2003 року, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобовязані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобовязані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 вищевказаного обовязку, передбаченого ч.1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-IV від 11 грудня 2003 року, не виконала, що призвело до її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 без реєстрації.

Вищевикладені обставини повністю підтверджується письмовими доказами, дослідженими безпосередньо суддею під час судового розгляду, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії СММ №000068 від 04 лютого 2019 року, в якому викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення; довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №46433-2018 від 12 грудня 2018 року, відповідно до якої, місце реєстрації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 12 грудня 2018 року - відсутнє.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.197 КУпАП, а саме: «проживання без реєстрації місця проживання».

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, на час вчинення нею вищевказаного адміністративного правопорушення 18 років не виповнилося.

Згідно ч.2 ст.13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Вищевказаний перелік статей КУпАП, якими передбачена адміністративна відповідальність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, за вчинення у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративного правопорушення, передбаченого цими статтями, є вичерпним та не містить статті 178 КУпАП.

Таким чином, до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197 КУпАП, можуть бути застосовані виключно заходи впливу, передбачені ст.24-1 КУпАП.

Відповідно до ст.24-1 КУпАП, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов'язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке не спричинило тяжких наслідків, особу порушника, яка являється неповнолітньою, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалася, вину у вчинення правопорушення визнала, суд вважає, що для перевиховання ОСОБА_1, стимулювання поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, до неї слід застосувати захід впливу у вигляді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що судом до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197 КУпАП, застосовано захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП, який не являється адміністративним стягнення, судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення стягненню з останньої не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 13, 24-1, 40-1, ч.1 ст.197, ст.ст. 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, 10 січня 2002 року, винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197 КУпАП, та застосувати до неї захід впливу у вигляді попередження.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя - Л.А. Пасацька