ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/840/18 Номер провадження 33/814/33/19Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю.А. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
Категорія ч.2 ст.212-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря судових засідань Сорочинської І.В. та ОСОБА_3, особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_4, потерпілої ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в режимі відеоконференції про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Лубенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Лубенської районної ради з 5.10.2017, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови судді, ОСОБА_4 визнаний винуватим у тому, що він 15. 01. 2018 за адресою пл. Академіка Олексія Бекетова,19 м. Лубни Полтавська область, в порушення вимог ст. ст. 6, 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» необґрунтовано відніс інформацію про нарахування заробітної плати працівникам КНП «Лубенський районний центр ПМСД» у період з січня по грудень 2017 року до інформації з обмеженим доступом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на не встановлені достатні докази для доведення винуватості у вчиненні ним ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.212-3 КУпАП, просить постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 квітня 2018 року щодо ОСОБА_4 скасувати і закрити провадження. Крім того, апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки справа розглянута за його відсутності.

Вислухавши особу, яка притягується до відповідальності ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_5, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Приписами ч. 2 ст. 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформаціївідповідно до"Про доступ до публічної інформації".

Під час апеляційного перегляду встановлено те, що на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» ОСОБА_5 звернулась до КНП «Лубенський районний центр ПМСД» із запитом від 10.01.2018 щодо надання копії розрахункових відомостей по нарахуванню заробітної плати працівникам КНП «Лубенський районний центр ПМСД» у період з січня по грудень 2017 року.

15.01.2018 № 01-46/15 головний лікар ОСОБА_4, ОСОБА_5 повідомив, що центр було створено у липні 2017 року і у наданні запитуваної інформації за період з липня по грудень 2017 року було відмовлено у зв'язку з тим, що така інформація є конфіденційною та може бути надана лише за згодою працівників КНП «Лубенський районний центр ПМСД».

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» КНП «Лубенський районний центр ПМСД» може бути розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, а також інформації, що становить суспільний інтерес (пункт 2 частини першої, пункт 4 частини другої статті 13).

Зокрема, заробітна плата працівникам КНП «Лубенський районний центр ПМСД» виплачується за рахунок бюджетних коштів. Крім того, така інформація становить суспільний інтерес.

Наявність запитуваної інформації (платіжних документів, розрахункових листів) щодо нарахованої заробітної плати працівникам КНП «Лубенський районний центр ПМСД» за липень-грудень 2017 року не заперечувалась.

Крім того, КНП «Лубенський районний центр ПМСД» має володіти інформацією про нарахування заробітної плати помісячно кожному працівнику відповідно до вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та інших нормативно-правових актів.

Отже, запитувана інформація є публічною, а КНП «Лубенський районний центр ПМСД» є її розпорядником.

Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядники інформації зобовязані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

При цьому, вказаним Законом визначено види інформації з обмеженим доступом та підстави, за якими розпорядник інформації може обмежити доступ до інформації.

Інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація (частина перша статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Зокрема, частиною другою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту, зокрема, у разі, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону (пункт 2 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

З огляду на вказане вище відмова у наданні інформації є обґрунтованою, у разі якщо розпорядник у відповіді на запит вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

При цьому, відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних - будь-яка дія або сукупність дій, зокрема, таких як використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача).

Частина перша статті 10 Закону України «Про захист персональних даних» встановлює, що використання персональних даних передбачає будь-які дії володільця щодо обробки цих даних, дії щодо їх захисту, а також дії щодо надання часткового або повного права обробки персональних даних іншим субєктам відносин, повязаних із персональними даними, що здійснюється за згодою субєкта персональних даних чи відповідно до закону.

Аналогічні положення передбачено і частиною першою статті 16 Закону України «Про захист персональних даних», згідно з якою порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб'єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону. Порядок доступу третіх осіб до персональних даних, які знаходяться у володінні розпорядника публічної інформації, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Аналіз вказаних вище положень свідчить, що обробка персональних даних може здійснюватися відповідно до закону або за згодою особи.

З метою забезпечення балансу між інтересом особи у обмеженні доступу до інформації про себе та правом суспільства знати суспільно-необхідну інформацію, низкою законів передбачено випадки, коли поширення персональних даних особи може здійснюватися без згоди особи.

Так, відповідно до частини пятої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Таке положення кореспондується з другим абзацом частини третьої статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», згідно якого не належить до інформації з обмеженим доступом інформація про отримання у будь-якій формі фізичною особою бюджетних коштів, державного чи комунального майна, крім випадків, передбачених статтею 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, доступ до інформації щодо володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, про використання, розпорядження бюджетними коштами та прізвища, імена, по батькові фізичних осіб, які отримали ці кошти або майно не може бути обмежено відповідно до закону. Обмеження доступу до такої інформації можливе лише в інтересах національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину з дотриманням частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на викладене вище вбачається, що обробка персональних даних таких осіб, зокрема, їх поширення здійснюється відповідно до закону і, відповідно, не вимагає на це згоди субєкта персональних даних.

Таким чином, інформація про прізвища, імя та по батькові працівників центру, які отримали заробітну плату за рахунок бюджетних коштів, є відкритою, а доступ до неї може бути обмежено лише в інтересах національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину з дотриманням пунктів 2 та 3 частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Крім цього, наявність в документі інформації з обмеженим доступом не є підставою для відмови у його наданні або його оприлюдненні.

Так, частиною 7 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачається, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

У такому випадку копія документа повинна надаватись у звичайному порядку, при цьому інформація, доступ до якої обмежено (наприклад, реєстраційний номер облікової картки платника податків), вилучається будь-яким способом на вибір розпорядника інформації.

Однак ОСОБА_4, ОСОБА_5 запитуваної інформації (копій документів) надано не було. При цьому, у відповіді на запит не було наведено жодного обґрунтування обмеження доступу до інформації в інтересах національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину з дотриманням пунктів 2 та 3 частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на викладене вище вбачається, що відповідь на запит потерпілої є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій підтвердила, що вона звернулась до КНП «Лубенський районний центр ПМСД» із запитом від 10.01.2018 щодо надання копії розрахункових відомостей по нарахуванню заробітної плати працівникам КНП «Лубенський районний центр ПМСД» у період з січня по грудень 2017 року. Проте, їй ОСОБА_5 листом від 15.01.2018 № 01-46/15 за підписом головного лікаря ОСОБА_4 було відмовлено в наданні даної інформації, посилаючись на те, що дана інформація є конфіденційною. Після чого вона звернулась до Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, запитом ОСОБА_5 від 10.01.2018, листом КНП «Лубенський районний центр ПМСД» від 15.01.2018 №01-46/15, листом Представника Уповноваженого з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України Кушнір І.В. до райдержадміністрації №11/15-УЗ10377.18-1/16-134 від 07.03.2018.

Сам ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції повідомив, що після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення ,інформацію на запит ОСОБА_5 він надав, так як зрозумів, що запитувана останньою інформація не відноситься до інформації з обмеженим доступом.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги ст.ст. 6, 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.

Враховуючи приписи ст. 33 КУпАП суд при призначенні покарання ОСОБА_4 врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і правильно застосував стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі,передбаченого санкцією ч. 2 ст. 212-3 КУпАП .

Також посилання ОСОБА_4 про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП є слушними, але відповідно до цієї ж статті права ОСОБА_4 у суді апеляційної інстанції відновлені, оскільки йому було надано право передбачені вказаною статтею, якими він скористався.

Отже, з огляду на викладене вище доводи апелянта про не встановлені достатні докази для доведення його винуватості у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, є неспроможними.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 квітня 2018 року щодо ОСОБА_4 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М.Корсун