Справа №461/9424/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши за участю ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

01.12.2018 року о 22 годині 30 хвилин, на вул. І.Франка, 17 у м. Львові, ОСОБА_1 керував автомобілем марки BMW 320, н.з. TSA NP09, в стані алкогольного спяніння, що стверджується результатами токсикологічного дослідження №3619, виданого ТП-З КНП КЛМШД, результат 0,93 проміле.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення правопорушення заперечив. Просив закрити провадження по справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що спиртні напої в цей день не вживав, при цьому дійсно у вказаний у протоколі час та місці керував автомобілем марки BMW 320, н.з. TSA NP09 та проходив медичне обстеження. Додатково вказав, що вживав тепле пиво із медом та прянощами 29 або 30 листопада 2018 року.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Наказу № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до положень ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що стверджується наступними дослідженими та перевіреними доказами по справі.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №260850 від 06.12.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 пройшов токсикологічне обстеження №3619, результат якого становить 0,93 проміле.

Показами інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 даними ним в судовому засіданні про те, що ОСОБА_1 був зупинений ним в період часу та місці вказаному у протоколі, при цьому знаходився на місці події з явними ознаками алкогольного спяніння, після чого був супроводжений ним до медичного закладу для проходження медичного огляду. Під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 були надані зразки крові для проведення токсикологічного дослідження. Після отримання результатів даного дослідження він (ОСОБА_3Ф.) склав протокол, про що повідомив ОСОБА_1 у визначений законом порядок та спосіб.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння від 01.12.2018 року, виданим Клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги, згідно якого 01.12.2018 року ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан алкогольного спяніння у КЛШМД м. Львова.

Результатом проведеного токсикологічного дослідження крові ОСОБА_1 №3619 від 03.12.2018 року, згідно якого результат алкоголю у крові ОСОБА_1 становить 0,93 проміле.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті законним шляхом та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

При цьому, суд вважає, що доводи представника ОСОБА_1 щодо недійсності акту медичного обстеження останнього необґрунтованими, оскільки доводи наведені захисником щодо відсутності у медичному висновку від 01.12.2019 року найменування медичної установи у графі «найменування закладу» не спростовують обставин, встановлених в ході розгляду справи та фактів, викладених у протоколі. Більше того, у графі 9 зазначеного висновку відображено назву закладу охорони здоровя де проводився огляд. Висновок медичного огляду містить печатки, із зазначенням даних про осіб, які проводили такий огляд.

Водночас суд не бере до уваги та відхиляє відеоматеріал долучений до протоколу про адміністративне правопорушення як недопустимий доказ по справі, оскільки такий є неповним та містись лише фрагменти відтворення події, які перериваються у часі.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обовязок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, при цьому, показання ОСОБА_1 щодо заперечення вчинення ним правопорушення повністю спростовуються вищенаведеними доказами та матеріалами справи, а тому відхиляються судом.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 221, 276-280, 283-286 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький