ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді - Божко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,
передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -
ОСОБА_1 06.12.2018 р. о 04-15 год. в м. Харкові по вул. Весніна, 5А, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810 ARСD-0480», в присутності двох свідків. Результат огляду становить 1,46 0/00 проміле.
В судовому засіданні 07.02.2019 р. ОСОБА_1 не визнав себе винуватим у інкримінованому правопорушенні, посилаючись на те, що він керував автомобілем у тверезому стані, алкогольні напої не вживав. Чому прилад газоаналізатору встановив наявність у нього алкоголю, йому не відомо. Вважає, що вимірювання на стан алкогольного спяніння співробітниками поліції проводився газоаналізатором, який не відповідає державним стандартам. Тому просив закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 06.03.2019 р. в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи повідомлений належним чином.
Згідно ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи суд не приймає до уваги і розцінює як ухилення від розгляду судом справи, з урахуванням вимог ст. 38 КУпАП, яка передбачає строки накладення адміністративного стягнення.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 182343 від 06.12.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 06.12.2018 р. о 04-15 год. в м. Харкові по вул. Весніна, 5А, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810 ARСD-0480», в присутності двох свідків. Результат огляду становить 1,46 0/00 проміле (а.с.1);
актом огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810 ARСD-0480», результат якого 1,46 0/00 проміле (а.с. 2, 3);
поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, які підтвердили факт проходження ОСОБА_1 огляду з використанням приладу «Drager Alcotest 6810», за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю складає 1,46 0/00 проміле. З результатом згоден (а.с. 8, 9);
диском з відеозаписом з місця події (а.с. 6).
Відповідно до п. 2.9 а «Правил дорожнього руху», водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п. 1.3. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного спяніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоровя (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоровя проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Відповідно ч. 3 ст. 266 КпАП України, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно ч. 4 ст. 266 КпАП України, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Інспектор поліції, встановивши, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, здійснив встановлені законом дії щодо проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810 ARСD-0480», в присутності двох свідків. Результат огляду становить 1,46 0/00 проміле.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння.
Крім того, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоровя з метою виявлення стану алкогольного спяніння, але останній не скористався своїм правом на проведення такого огляду.
Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 щодо неможливості використання співробітниками поліції приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810 ARСD-0480» для встановлення стану алкогольного спяніння, з урахуванням закінченням сертифікації цього приладу.
Так, судом до УПП у Харківській області ДПП та МОЗ України надсилались запити про надання завірених належним чином копій свідоцтва про державну реєстрацію; свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки Drager «Alcotest 6810» (прилад № ARCD-0480) за 2016-2018 р. та відомостей про сервіс, градуювання та держану повірку.
Листом за підписом заступника начальника УПП у Харківській області ДПП ОСОБА_4 № 1508/41/14/03-2019 від 19.02.2019 р., надано копії документів на прилад газоаналізатора «Drager Alcotest 6810 ARСD-0480», а саме копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чине до 25.06.2019 р., копію свідоцтва про держану реєстрацію, копію сервісної книжки, де вказані відомості про сервіс, градуювання (калібрування) та держану повірку.
Тобто факт перебування ОСОБА_5 в стані алкогольного спяніння зафіксовано належним приладом.
Події даного адміністративного правопорушення відбулися в результаті порушення п. 2.9.а Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
Помякшуючих чи обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь вини, обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
У відповідності зі ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 13, 16, 401, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», -
ОСОБА_1 визнати винним за ст. 130 ч.1 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.
Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ