Справа № 444/284/19
Провадження № 3/444/165/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Головного управління держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, паспорт серії КВ № 314866 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 02.12.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 здійснено 10.12.2018 року та 11.12.2018 року фактичний допуск працівника, а саме ОСОБА_2, до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Так, з метою проведення інспекційного відвідування на підставі направлення від 07.12.2018 року №2750 у ФОП ОСОБА_1, юридична адреса: Львівська обл., Жовківський район, с. Зіболки, головним державним інспектором Тріль І. Б. 10.12.2018 року та 11.12.2018 року здійснено виїзд за місцем здійснення господарської діяльності, а саме: Львівська обл., Жовківський район, с. Зіболки, проспект Шевченка, буд. 10. Під час інспекційного відвідування 10.12.2018 року виявлено, що за даною адресою знаходиться магазин «Продукти». У магазині виявлено за виконанням трудової функції особу, яка виконувала трудові функції за прилавком, а саме: відпускала покупцям товар, брала за нього гроші, давала решту, що зафіксовано засобами фотофіксації. З наданих письмових пояснень, дана особа є ОСОБА_2, яка допомагає фізичній особі- підприємцю ОСОБА_3, що здійснює підприємницьку діяльність у цьому ж магазині, а саме: торгівлю продуктами харчування. ФОП ОСОБА_1 у магазині був відсутній.

11.12.2018 під час інспекційного відвідування у магазині «Продукти» за адресою с. Зіболки, проспект Шевченка, буд. 10 виявлено, що ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 за місцем здійснення діяльності відсутні, у магазині виконує функції продавця ОСОБА_2, а саме: продаж продуктів харчування та тютюнових виробів. Право роздрібної торгівлі тютюновими виробами має ФОП ОСОБА_1, згідно з ліцензією №/6068 від 10.05.2018 року. ФОП ОСОБА_3 ліцензією на даний вид діяльності не володіє. Таким чином, ОСОБА_2 здійснювала трудову функцію в інтересах ФОП ОСОБА_1 без оформлення трудових відносин. Наведене свідчить про фактичний допуск працівника до роботи без укладення трудового договору та повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

Таким чином ФОП ОСОБА_1С порушено вимоги законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено частиною 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав частково та пояснив, що 11.12.2018 року був відсутній у магазині "Продукти" за адресою: с. Зіболки, Жовківського району Львівської області, оскільки змушений був відвезти свою дружину в лікувальний заклад. Дійсном мав намір взяти на роботу ОСОБА_2 на посаду продавця, однак станом на 11.12.2018 року не ставив їй в обовязки здійснювати продаж будь-яких товарів. Щиро розкаявся у вчиненому, просить не накладати суворого стягнення.

Незважаючи на часткове визнання вини ФОП ОСОБА_1, факт вчинення ним адміністративного правопорушення та його вина у цьому підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення № ЛВ3655/317/АВ/П/ПТ від 11.12.2018 року; 2) поясненнями в судовому засіданні ФОП ОСОБА_1; 3) актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) фізичної особи, яка використовує найману працю № ЛВ3655/317/АВ від 11.12.2018 року; 4) письмовими поясненнями ОСОБА_2, які надані головному державному інспектору ГУ Держпраці у Львівській області ОСОБА_4 від 10.12.2018 року.

Суд вважає, що пояснення ФОП ОСОБА_1 про те, що він не надав доручень ОСОБА_2 здійснювати торгівлю, спрямовані на уникнення відповідальності та спростовуються наведеними вище матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Вина ФОП ОСОБА_1 полягає в тому, що він здійснив фактичний допуск працівника, а саме ОСОБА_2, до роботи без оформлення трудового договору.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною.

Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Щире розкаяння у вчиненому є обставиною, яка помякшує відповідальність ОСОБА_1

Санкцією ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від пятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обираючи вид та міру стягнення враховую помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а саме, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме те, що він є фізичною особою-підприємцем, щиро розкаявся у вчиненому, а відтак приходжу до висновку, що до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу мінімального розміру в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року, (в останній діючій редакції) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн., а тому дана сума судового збору підлягає стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 3 ст. 41, 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 500 (пятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч пятсот) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, паспорт серії КВ № 314866 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 02.12.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначений постановою; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя Зеліско Р. Й.