Провадження № 33/4820/129/19
Справа № 686/395/19 Головуючий в 1-й інстанції Данькова С. О.
Категорія: ст. ст. 124, 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2019 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. ст. 124, 122-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 25 грудня 2018 року о 03 год. 07 хв., керуючи транспортним засобом марки «Renault Trafic», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Львівське шосе м. Хмельницького, на регульованому перехресті в порушення вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України, при повороті ліворуч не надав переваги в русі транспортному засобу «Toyota Land Cruiser Prado», номерний знак НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, після чого, в порушення п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху самовільно залишив місце ДТП, до якої був причетний. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Крім того, на момент скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Trafic», н.з. ВХ 4782 АХ, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротовою порожнини, порушення координації рухів, порушення мови) та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Непогоджуючись з вказаною постановою суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що матеріали адміністративної справи, складені працівниками поліції не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 224607 від 25.12.2018 року свідками при відмові його від проходження огляду на стан спяніння були ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак з їх письмових пояснень не вбачається, що в присутності них він відмовлявся проходити такий огляд.

Судом не взято до уваги того, що в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, підписи яких у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 224607 відсутні.

Також, суд не звернув уваги, що у своїх письмових поясненнях вказані свідки посилаються на протокол серії БД № 274607, проте такий у матеріалах справи відсутній.

Письмові пояснення свідків виготовлені на заздалегідь підготовлених бланках працівниками поліції, тому вони обєктивно не можуть підтверджувати факт такої відмови.

Стверджує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП свідки були відсутні, що підтверджується даними відеозапису, а отже і відсутні докази його винуватості.

Окрім того, судом безпосередньо не було допитано свідків про відомі їм обставини та не встановлено свідками яких подій вони були.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, - адвоката ОСОБА_2, який просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи та доводи, що містяться в апеляційній скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд при її розгляді дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, в поданій апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не переглядаються.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. Зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 224607 від 25.12.2018 року, згідно яких 25 грудня 2018 року о 03 год. 07 хв. в м. Хмельницькому по Львівському шосе ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_3 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які пояснили, що 25 грудня 2018 року були запрошенні працівниками поліції в якості свідків під час того як поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився, після чого йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що водій також відмовився (а.с.2);

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу підтверджується даними відеозаписів, які зафіксовані на відеокамери працівниками поліції у присутності свідків (а.с.8).

З вказаних відеозаписів, з якими ознайомився апеляційний суд, вбачається, що транспортний засіб «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1, був зупинений працівниками поліції через те, що після здійснення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 покинув місце події.

В процесі спілкування у працівників поліції виникла підозра про перебування водія у стані алкогольного спяніння, в результаті чого було запропоновано останньому пройти тест на стан спяніння за допомогою спеціального приладу алкотестеру «Drager». На вказану пропозицію водій відмовився. Після того був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 224607 від 25.12.2018 року.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Що стосується помилкового посилання у письмових поясненнях свідків на серію і номер іншого протоколу, а не на той, який складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки як вбачається із самих пояснень, їх суть стосується саме події, яка відбулась 25 грудня 2018 року о 03 год. 07 хв. в м. Хмельницькому по вул. Львівському шосе.

Посилання на те, що письмові пояснення свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони виготовлені на заздалегідь підготовлених бланках, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки незалежно від вказаного, кожне з таких пояснень містить особистий підпис свідка, а отже і згоду на правильне зазначення працівником поліції всіх відомостей, які в ньому містяться.

Натомість, докази про фальсифікацію цих пояснень матеріали справи не містять.

Твердження про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_7, але при відмові від проходження огляду на стан сп'яніння свідками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд враховує, однак вказане не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили, що були запрошенні працівниками поліції в якості свідків під час того, як поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився, після чого йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що водій також відмовився.

Доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 224607 від 25.12.2018 року у присутності свідків не складався, про що свідчать дані відеозапису, спростовуються вищезазначеними доказами, наявними у матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, що суд розглянув справу неповно, оскільки не допитав свідків про відомі їм обставини та не встановив свідками яких подій вони були, на увагу суду не заслуговують, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Натомість, апеляційний суд перевіряє законність рішення суду першої інстанції, в основу якого покладені докази, які ним досліджені, в тому числі про дослідження яких учасники провадження заявили клопотання, та йому не властива функція відповідно до вимог КУпАП збирання нових доказів та їх дослідження.

З огляду на викладене, суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовані повно та обєктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Постанова суду є законною та обґрунтованою. Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом першої інстанції. Підстави для її скасування та закриття провадження з інших підстав, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2019 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду ОСОБА_8