КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/4069/2019 Постанова винесена суддею Жук М.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Переяслав-Хмельницький Київської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановив суддя місцевого суду в постанові, ОСОБА_1 02 липня 2019 року близько 12 год. 30 хв. по просп. С. Бандери, 17 в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Renault Clio», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, перед початком руху не впевнилася в безпечності та скоїла зіткнення з тролейбусом «Богдан», бортовий номер НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі зі змінами ОСОБА_1 просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року скасувати в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців та замінити стягнення на штраф в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За доводами ОСОБА_1 суд першої інстанції піддав її надмірно суворому стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, позбавивши права керування транспортними засобами, не обґрунтувавши свого рішення в цій частині.

Не оспорюючи висновків суду про доведеність вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 просить врахувати, що вона вперше притягається до адміністративної відповідальності, є студенткою 3 курсу факультету міжнародної торгівлі та права Київського національного торговельно-економічного університету та директором з навчальних візитів Київського осередку міжнародної організації студентів-юристів «ELSA», а також працює на посаді помічника юридичного відділу ТОВ «Юнілівер Україна», отже використання автомобіля є надзвичайно важливим елементом можливості успішного та стабільного поєднання навчання (відвідування занять) та роботи в Міжнародній студентській організації «ELSA» і ТОВ «Юнілівер Україна». При цьому її обов`язки у товаристві полягають у розробці та юридичному аналізі документів правового характеру, підготовці та подачі процесуальних документів, взаємодії з органами державної влади, що вимагає регулярного та швидкого пересування по місту, отже позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців може стати причиною звільнення з посади, що призведе як до погіршення майнового стану, так і призупинення кар`єрного росту.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційного прохання, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення та додатково надані документи, доходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок судді Оболонського районного суду м. Києва в постанові від 02 жовтня 2019 року про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 10.1 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 02 липня 2019 року та постанові судді, є обґрунтованим, оскільки підтверджується наявними у справі доказами.

Цей висновок, з огляду на зміну апеляційних вимог, не оспорюється ОСОБА_1 у скарзі, а тому не є предметом перегляду в апеляційному порядку.

Стосовно виду та розміру стягнення за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, то доводи апелянта щодо необґрунтованості висновку судді місцевого суду в цій частині заслуговують на увагу.

Як убачається зі змісту судового рішення, суддя місцевого суду врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 та її ставлення до скоєного, вважав, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами у мінімальних межах санкції ст. 124 КУпАП, оскільки за встановлених обставин цей вид стягнення буде необхідним та достатнім для досягнення мети, установленої ст. 23 КУпАП.

Однак при альтернативній санкції статті закону, за порушення якої ОСОБА_1 притягається до відповідальності, піддавши її найбільш суворому виду стягнення, суддя місцевого суду своїх висновків в цій частині достатньо не мотивував та залишив поза увагою положення ст. 30 КУпАП, відповідно до яких позбавлення спеціального права, наданому даному громадянинові, зокрема права керувати транспортними засобами, застосовується за грубе, повторне або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Дійсно за позицією в суді першої інстанції ОСОБА_1 заперечувала свою вину у вчиненні правопорушення, але її відношення до скоєного не може бути безумовною підставою для накладення найбільш суворого виду стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не оспорювала фактичні обставини ДТП. З матеріалів справи слідує, що порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України не є грубим, не потягло за собою тяжких, в розумінні адміністративної відповідальності, наслідків та виходячи з тих пошкоджень, які зазнали транспортні засоби в ДТП - значних матеріальних збитків. У справі відсутні відомості щодо притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, тобто про повторне або систематичне порушення ПДР України, як і відомості про обставини, які б обтяжували її відповідальність.

Разом із цим, із додатково наданих документів убачається, що ОСОБА_1 працює та навчається, характеризується виключно позитивно та її твердження про те, що завдяки використанню власного автомобіля вона вчасно виконує професійні обов`язки та може поєднувати навчання та роботу нічим не спростовані.

За вказаних обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу ОСОБА_1 , вважаю можливим змінити їй адміністративне стягнення за вчинене правопорушення з позбавлення права керування транспортними засобами на штраф у розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, а саме двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення в даному випадку буде достатнім та відповідатиме його меті, визначеній у ст. 23 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді місцевого суду - зміні в частині адміністративного стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - змінити, пом`якшити вид стягнення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців на накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко