Справа F 359/3808/19
Провадження F 3/359/1452/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 травня 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції в м.Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії СТ F 251263, виданий Бориспільським МВ ГУ МВС України в Київській області 12.07.2011 року,

в с т а н о в и в:

20.04.2019 року о 03 год. 20 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул.Новопрорізна,2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Audi A6» н.з. DTV 743 (LT), з ознаками наркотичного спFяніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан спFяніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, просив не позбавляти його прав керування транспортними засобами.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, що передбачені 251 КУпАП, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1О вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що повністю підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД F 213816 від 20.04.2019 року (а.с.2); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне праовопрушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК F636046 від 20.04.2019 року (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4); письмовими поясненнями свідків (а.с.5,6); розпискою ОСОБА_3 (а.с.7); рапортом інспектора роти F 1 БПП м.Бориспіль УПП Київської області ОСОБА_4 (а.с.8); диском з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (а.с.11) та іншими матеріалами справи.

З огляду на вище вказане суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_1 зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення вимог ПДР, а саме п.2.5., що свідчить про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне праовопрушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК F636046 від 20.04.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, за керування транспортним засобом без відповідної категорії, тобто без права керування ТЗ.

Згідно п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України F 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами, коли вина особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Як вбачається з матеріалів справи у ОСОБА_1 право на керування транспортним засобом відповідної категорії відсутнє.

Відповідно до ст. 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Так, адміністративне стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Проте, покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії" від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення "кримінального обвинувачення". Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності" (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Маліге проти Франції" від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року зазначив,що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання,яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обовFязково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України").

Беручи до уваги наведене, з урахуванням особи винного суддя, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне стягнення, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих обставин вчинення правопорушення, наявність на утриманні дружини та малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_5, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності нижча, від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 23, 33, 34, ч.1 ст.130 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., який слід стягнути на користь держави України (одержувач: Київська область/м. Київ/, , МФО: 899998; КБК 21081300; р/р F 0001) без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь державного бюджету України (отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України; код отримувача (за ЄДРПОУ): 38007070; Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 0004; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: судовий збір, Бориспільського міськрайонного суду Київської області) судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною пFятою статті 7 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предFявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя: С.М. Вознюк