Єдиний унікальний номер 227/4908/18 Номер провадження 33/804/91/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Дороніна Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 03.11.2018 року о 23 годині 30 хвилин в Добропільському районі в с. Шахове по вулиці Октябрській ОСОБА_1 керував мотоциклом Днєпр 11 б/н з наявними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від продуття газоаналізатору Драгер 6810 та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків. Зазначеними діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

З постановою не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу. Вважає оскаржувану постанову незаконною з тих підстав, що суд безпідставно взяв до уваги письмові пояснення свідків, які не були допитані в суді під присягою. Крім того, суд безпідставно взяв до уваги відеозапис з нагрудних відеокамер поліцейських, оскільки до протоколу не внесені відомості про відеозапис та прилад яким запис виконувався. Також, поза увагою суду залишилось те, що відеозапис переривається, тому є неналежним доказом та не стосується матеріалів складених відносно ОСОБА_1 Окрім іншого, в матеріалах справи не міститься направлення водія на медичний огляд. Щодо обставин правопорушення зазначає, що не керував мотоциклом, а разом з дружиною та своїми друзями пішки котили мотоцикл. В цей час під'їхав автомобіль поліції та інспектор став вимагати пред'явити посвідчення водія, технічний паспорт та поліс обов'язкового страхування не вказавши причину зупинки. Відбулась словесна перепалка між ним та інспектором, останній вимагав проїхати до м. Добропілля для встановлення особи. Працівники поліції свідкам надали заповненні бланки для підпису.

ОСОБА_1 про судове засідання призначене на 13 лютого 2019 року був повідомлений належним чином. З'явившись в судове засідання ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення апеляційного розгляду на 25 лютого 2019 року на 10 год. 00 хв. через неявку його захисника. Апеляційний суд задовольнив його клопотання та відклав розгляд справи на вказаний у клопотанні час та дату. На електрону адресу його захисника ОСОБА_2 судом надіслано лист з повідомленням про час і місце проведення наступного судового засідання.

В судове засіданні 25 лютого 2019 року ОСОБА_1 та його захисник не з'явились, про причини неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не надали.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання, про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і прийняв рішення у відповідності з законом.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення спростовуються наявними у справі доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №02176 від 04 листопада 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Після зупинки працівниками поліції, на їх законну вимогу пройти огляду на стан алкогольного сп'яніння відповів відмовою у присутності двох свідків (а.с.2).

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Зазначені свідки підписали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1. (а.с.3, 4)

-відеозаписом з нагрудних відеокамер працівників СРПП Торецького ВП, що здійснювали оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Диск з відеозаписом додано до матеріалів справи (а.с.7).

Наведені докази були безпосередньо досліджені судом першої інстанції і їм було надано належну оцінку.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про доведеність факту порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та вчинення правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи направлення водія на медичний огляд та акту огляду на стан сп'яніння не заслуговують на увагу з таких підстав.

Так, згідно вимогам ст. 266 КУпАП, огляд водія, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків. У разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Порядок проведення зазначеного огляду передбачений Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерського-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП. У разі встановлення стану сп'яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду на стан сп'яніння за результатами огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на тому, що останній відмовився від проходження будь-якого огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим у працівників патрульної поліції не виникало обов'язку доставляти його в медичний заклад.

Вказаний висновок відповідає положенням ст.266 КУпАП, пунктам 6, 7 розділу 1 та п.9 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, так як питання щодо незгоди з результатами огляду чи достовірності результатів огляду не вирішувалось, і згідно з вказаними нормами права, видача направлення поліцейськими без доставки водія транспортного засобу на огляд у заклад охорони здоров'я не передбачено.

Твердження апелянта про недопустимість доказу - відеозапису, у зв'язку з тим, що він переривається є необґрунтованими, оскільки технічний носій інформації має два файли з відеозаписом. У першому файлі відображено перебіг подій зупинки ОСОБА_1 інспектором поліції та спростовує доводи апелянта про те, що він котив мотоцикл разом з дружиною та друзями. Як вбачається з цього запису ОСОБА_1 пояснив що випив 200 гр. горілки та не має при собі документів. З другого відеофайлу вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від продуття газоаналізатора Драгер та медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі.

Крім того, безпідставними є й доводи апелянта, що суд не міг брати до уваги відеозаписи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на них. Так, стаття 256 КУпАП, яка передбачає зміст протоколу про адміністративне правопорушення, не містить такої вимоги.

В даному випадку відеозапис містить відомості щодо обставин вчинення правопорушення і є одним з доказів по справі, який оцінюється судом в сукупності з іншими доказами.

Також необґрунтованими є доводи апелянта, що письмові пояснення свідків не можуть бути доказами, оскільки цих осіб не допитували в суді.

Так, свідки правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 внесені до протоколу про адміністративне правопорушення. Їх пояснення на окремих аркушах приєднані до матеріалів справи. В суді першої інстанції ОСОБА_1 не заперечував проти присутності цих свідків під час складання протоколу та не заявляв клопотання про їх допит. Також він не ставив питання про їх допит і в апеляційному суді.

За таких обставин, будь-яких розумних сумнівів у правдивості письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у суду не виникло, а тому він обґрунтовано взяв їх до уваги.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апелянта не вказують на наявність підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Добропільсього міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: