Провадження № 33/824/996/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на ньогоадміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень в дохід держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 29 листопада 2018 року, близько 12 годин 00 хвилин, за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1, перебуваючи в агресивному стані вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім'ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані в її сторону нецензурною лайкою та погрозою фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження через пропуск його з поважних причин, постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 січня 2019 року скасувати та закрити справу через відсутність складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить допитати в якості свідка ОСОБА_3

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на протязі майже пів року між ним та його дружиною фактично припинилися сімейні відносини, що зумовило наявність конфліктів через появу у дружинин нового чоловіка. Конфлікти раніше дійсно супроводжувалися взаємними образами, але пізніше вони припинилися. Апелянт вказав, що 28 листопада 2018 року він повідомив до правоохоронних органів про факт вчинення незаконних дій новим чоловіком своєї дружини, через порушення ним режиму перебування на території України. Тому, з метою штучного створення конфліктної ситуації, для формування негативного образу батька, створення доказів для використання їх у суді при визначенні місця проживання, з помсти на його заяву - ОСОБА_2, коли він перебував на 2-му поверсі почала чинити перешкоди у вільному пересуванні, обмежуючи можливість заходження в кімнати, а коли все ж апелянт намагався пройти повз останню, вона почала раптово кричати про вчинення насильницьких дій щодо неї.

Апелянт звертає увагу, що всі інші особи не були свідками події, бо перебували на 1 поверсі, а також у своїх кімнатах, тому свідки могли лише бачити відносини між ними, після безпідставного галасу ОСОБА_2 Після цього, відразу на вимогу ОСОБА_2 її сестра ОСОБА_4 зателефонувала до поліції. Зазначає, що незважаючи на повідомлення про насильницькі дії, жодних слідів, наслідків, звернень до медичних закладів не було, як і висловлювань образ з його боку.

Крім того, звертає увагу на те, що ОСОБА_5 підтвердив всі обставини події, які викладені апелянтом, а ОСОБА_4 будучи упередженою, повідомляла що не була свідком події, говорячи, що зі слів ОСОБА_2, останню схопили за горло та ображали. При цьому, ОСОБА_4 під час допиту підтвердила, що апелянт не був агресивним при їхньому приході, а навпаки вів себе пасивно, що фактично унеможливлювало агресії.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт вказав, що повний текст судового рішення він отримав 18 січня 2019 року, на підтвердження даного факту надає копію розписки.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_6, котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, ОСОБА_2, котра заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги та просила постанову суду першої інстанції залишити без зміни, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст. 173-2 ч. 1 КУпАП правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 594988 від 29 листопада 2018 року, ОСОБА_1 29 листопада 2018 року, близько 12 годин 00 хвилин, за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1, перебуваючи в агресивному стані вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім'ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлювані в її сторону нецензурною лайкою та погрози фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю останньої.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що під час сімейного конфлікту ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім'ї.

Так, ОСОБА_1 як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП не визнавав та пояснював, що 29 листопада 2018 року, близько 12 години 00 хвилин до дому прийшла його дружина ОСОБА_2 зі своєю сестрою ОСОБА_4 та племінницею ОСОБА_7 Виражаючись нецензурною лайкою дружина вимагала повернути свої документи, проте він вказував, що документи не брав. Нецензурною лайкою по відношенню до своєї дружини не виражався, погроз фізичною розправою не висловлював.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснила, що 29 листопада 2018 року близько 12 години 00 хвилин прийшла до дому разом зі своєю сестрою ОСОБА_4 та племінницею ОСОБА_7 з метою забрати свої документи. При цьому вказала, що ОСОБА_1 раніше систематично застосовував до неї фізичне насильство, проте саме 29 листопада 2018 року жодних дій фізичного чи психологічного характеру останній до неї не застосовував. Все відбувалося раніше. Поліцію викликала її сестра, оскільки ОСОБА_1 не віддавав документи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що 29 листопада 2018 року, близько 12 години 00 хвилин до будинку де вона проживає прийшла ОСОБА_2 зі своєю сестрою ОСОБА_4 та племінницею ОСОБА_7 Жодного конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що свідком події, яка сталася 29 листопада близько 12 години 00 хвилин вона не була, про конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знає зі слів своєї матері ОСОБА_4

Крім того, з рапорту ст. інспектора Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області вбачається, що ОСОБА_4 звернулась до поліції, оскільки ОСОБА_1 забрав в ОСОБА_2 документи. Жодної скарги з приводу застосування до ОСОБА_2 насильства, заявниця не вказала.

Таким чином, аналізуючи у сукупності викладені в протоколі обставини та докази по справі, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що інкримінується останньому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, то вони є слушними та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 січня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай