КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1128/2019 Суддя у першій інстанції: Шовкопляс О.П..
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю, особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року щодо вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Також апелянт зазначає, що під час винесення постанови в даній справі він знаходився на стаціонарному лікуванні в Узинській АЗНСМ з діагнозом «Транзиторна ішемічна атака». До Білоцерківського міськрайонного суду він надіслав клопотання про перенесення слухання справи, яке міститься в матеріалах справи, але судом не було враховано його, тому він це вважає, грубим порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Крім того апелянт зазначає, що йому під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції, не роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, а сам протокол складено не повно без посилання на відповідні частини статті або пункти ПДР України та без зазначення в протоколі ознак сп'яніння.

Апелянт звертає увагу також на те, що судом не дотримано вимог ст. 33 КУпАП.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що судом не було направлено йому, в порушення вимог ст. 285 КУпАП, копії оскаржуваної постанови протягом трьох днів та він не був присутній під час судового розгляду, оскільки перебував на лікуванні.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_3 вбачається, що дійсно 23.11.2019 року, під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення останній був відсутній, та копія постанови йому судом першої інстанції не направлялась, тому з метою дотримання законних прав ОСОБА_3 на оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її повністю, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАПапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП Україниніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної постанови, 01.11.2018 о 07 год. 50 хв. ОСОБА_3 був затриманий поліцейським Білоцерківського ВП під час керування транспортним засобом «ВАЗ 21011» н/з НОМЕР_1 в м. Біла Церква по вул. Леваневського в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810» в присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Перевіривши доводи апелянта, вважаю, що судом першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 023890 від 01.11.2018 /а.с.1/, відповідно до якого ОСОБА_3 01.11.2018 о 07 год. 50 хв. в Київській обл., м. Біла Церква по вул. Левановського керував транспортним засобом «ВАЗ 21011» НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST6810» у присутності двох свідків. Результат тесту № 1551 від 01.11.2018, склав 0,65 % проміле. Чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

- чеком розпечатаного за допомогою приладу «Драгер 6810» /а.с. 2/, з якого вбачається, що ОСОБА_3 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на приладі «Драгер 6810», результат якого показав 0,65 % проміле, та який підписаний особою, яка проводила огляд та ОСОБА_3

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с. 3/, з яких вбачається, що їх ознайомили з положеннями ст. 63 Конституції України, та які по суті заданих їм питань, пояснили, що 01.11.2018 о 08 год. 00 хв., були присутні в якості свідків при складанні адміністративного протоколу ОБ № 023890, відносно водія ОСОБА_3 В їх присутності водій ОСОБА_3 був оглянутий на стан сп'яніння за допомогою приладу алкотестера «Драгер 6810», на екрані якого висвітилась цифра 0,65 % (проміле) з результатом проведеного огляду водій ОСОБА_3 погодився. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я відмовився.

- актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а.с. 4/, з якого вбачається, що огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер 6810», результат огляду показав показник 0,65 % , та в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підписали даний акт, без будь-яких зауважень, ОСОБА_3, відмовився його підписувати.

- розпискою ОСОБА_6 /а.с. 5/, з якої вбачається, що він зобов'язався доставити автомобіль НОМЕР_2 до місця його перебування АДРЕСА_1, та не допустити до керування ОСОБА_3 до повного витвереження.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в цій частині суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 023890 від 01.11.2018 /а.с.1/, ОСОБА_3 01.11.2018 о 07 год. 50 хв. в Київській обл., м. Біла Церква по вул. Левановського керував транспортним засобом «ВАЗ 21011» НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «ALCOTEST6810» у присутності двох свідків. Результат тесту № 1551 від 01.11.2018, склав 0,65 % проміле.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, підписаний нею та ОСОБА_3, без будь яких зауважень.

Даному протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3., дано оцінку судом першої інстанції. З протоколу вбачається що він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, в ньому викладено суть правопорушення, яке було вчинено ОСОБА_3 та останньому було роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП, про що було зроблено відмітку в протоколі, тому доводи апелянта в цій частині вважаю безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_3. до адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_3 про те, що судом першої інстанції не було з'ясовано всі обставини справиє безпідставними, оскільки спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та спрямовані на уникнення від відповідальності за фактично скоєне діяння.

Стосовно твердження про те, що судом безпідставно не взято до уваги, ту обставину, що він перебував на лікуванні Узинській АЗНСМ та подав клопотання про відкладення судового розгляду, про те, суд не взяв це до уваги, слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на день розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 23.11.2018 в суді першої інстанції було підтвердження, що ОСОБА_3 отримав судову повістку 16.11.18 особисто, що підтверджується зворотнім повідомленням на а.с. 8, про те, в судове засідання не з'явився та будь-яких клопотань не подав до початку судового розгляду. Про те, останнім відповідно до штампу на конверті а.с.13 було подано клопотання 23.11.2018, а саме в день судового засідання, та яке суд першої інстанції відповідно до штампу на клопотанні отримав лише 26.11.2018, тобто на момент розгляду справи, в суді першої інстанції не було відомостей про те, що особа перебуває на лікуванні та нею подано відповідне клопотання.

Враховуючи зазначене, вважаю, що суд першої інстанції, розглянув справу відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, оскільки в суді були дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи та від нього не надходило до початку та під час судового розгляду клопотань про відкладення розгляду справи.

Крім того, під час апеляційного розгляду, було дотримано вимоги ст. 268 КУпАП та роз'яснено ОСОБА_3 його права, та можливість їх реалізації, тобто відновлено його право, яким він не скористався в суді першої інстанції, з обґрунтованих підстав.

Крім того судом першої інстанції, призначено вид адміністративного стягнення в мінімальних межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому доводи, що судом не дотримано вимог ст. 33 КУпАП є не обґрунтованими.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_3 містять ознаки саме такого правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції прийнято законне рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року, апелянтом не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування чи зміни постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_3, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року, - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 листопада 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В. Фрич