Справа № 405/866/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2019 р. м. Кропивницький

суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Загреба А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого менеджером оптової торгівлі ТОВ «Ровас Трейд», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер невідомий,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 31.01.2019 року о 18.47 год. по автодорозі м. Кропивницький-Миколаїв на 193 км, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не врахував вимоги дорожнього знаку 1.12 ПДР, будучи неуважним, допусиив потрапляння автомобілю у вибоїну в результаті чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б ПДР України, а відтак, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпап.

Представник ОСОБА_1-адвокат ОСОБА_2 на розгляд протоколу не з»явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі, надав письмові заперечення, відповідно до яких зазначив, що ОСОБА_1 рухався в межах допустимої швидкості, а саме 65-70 км/годину, перед перешкодою застосував гальмування, але враховуючи розміри та розташування дорожніх ям можливості їх уникнути не мав, що і призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, зазначив, що на відстані близько 100 метрів від дорожніх ям дійсно були встановлені попереджувальні дорожні знаки 1.39 «Інша небезпека» та 1.12 «Вибоїна», проте будь які таблички до вказаного знаку встановлені не були. Крім того, зауважив, що згідно з актом обстеження ділянки вулично - шляхової мережі від 01.02.2019 року автодороги Н-14 Миколаїв-Кропивницький 193 км., на якій сталась вказана подія, за результатами обстеження ділянку визнано - аварійною.Просив на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпап закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопрушення, передбаченого ст. 124 КУпап.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 10.3.1-10.3.2 ДСТУ 4100:2014 Попереджувальні знаки застосовуються для інформування учасників руху про характер небезпеки і розташованість небезпечної ділянки дороги, рух якої потребує вжиття заходів відповідно до попередження на знаках. Поза населеними пунктами попереджувальні знаки, крім знаків 1.4.1 F 1.4.3, 1.29 F 1.31.6, потрібно встановлювати на відстані від 150 м до 300 м від початку небезпечної дороги.

Крім того, відповідно до п. 1.12 знак "Вибоїна" (Розділ 33 ПДР) позначає ділянку дороги з вибоїнами чи просіданнями дорожнього покриття на проїзній частині. Відповідно до п. 3.1.1 «ДСТУ 3587-97 Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці 1. Пунктом 3.1.2 передбачено, що гранична глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І F III категорій і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см F для решти категорій і груп.

Дорожній знак 1.39 "Інша небезпека (аварійно небезпечна ділянка)" позначає небезпечну ділянку дороги у місцях, де ширина проїзної частини, радіуси заокруглень тощо не відповідають вимогам будівельних норм, а також місце або ділянка концентрації дорожньо-транспортних пригод.

У разі встановлення знака 1.39 у місцях або на ділянках концентрації дорожньо-транспортних пригод залежно від виду небезпеки разом із знаком обов'язково встановлюються таблички 7.21.1-7.21.4, правила застосування яких регламентовані п. 10.9.25 ДСТУ 4100:2014.

Підпункт «б» п.2.3 ПДР визначає, що: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

При цьому ПДР не містять визначення поняття «безпека дорожнього руху». Таке визначення дається лише в наказі «Про затвердження Типового положення про Систему управління безпекою руху на автомобільному транспорті», в якому зазначено: «Безпека дорожнього руху - це характеристика дорожнього руху, що визначається аварійністю». У свою чергу «аварійність - це сукупність ДТП, здійснених учасниками дорожнього руху».

Таким чином, хоч ст. 124 КУпАП й не містить посилання на вчинення водієм саме ДТП, для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення пп.«б» п.2.3 ПДР, однак має бути наявним причинно-наслідковий зв'язок між його діями та нехтуванням безпеки дорожнього руху.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не підтверджується матеріалами справи, а дії ОСОБА_1 не знаходяться в причинному зв'язку з ДТП та його наслідками, що є обов'язковою умовою для притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення пп.«б» п.2.3 ПДР.

Судом не встановлено порушення правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_1, що свідчить про відсутність об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпап.

Крім того, відсутня суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпап, а саме умисел чи необережність.

Отже, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі НОМЕР_2, діяв у відповідності Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 252 КУпап, суд, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпап.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 КУпап провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 124, 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ст.124 КУпап у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_3