КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/4074/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням судді ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, оскільки такий висновок не підтверджується належними та допустимими доказами.

За доводами апелянта, працівники поліції в порушення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не провели такий огляд водія та не встановили чи дійсно ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння. Водночас, ОСОБА_1 в подальшому самостійно звернувся до наркологічного диспансеру, де за результатами проведеного огляду у нього в організмі не було виявлено наркотичних засобів.

Крім цього, незаконним вважає оскаржуване рішення і з тих підстав, що суд при накладенні адміністративного стягнення не врахував дані про особу правопорушника, його майновий стан, обставини, які пом`якшують покарання.

Одночасно ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що до завершення судового розгляду він звернувся до суду із клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його відсутністю в місті Києві. Незважаючи на подане клопотання, суд розглянув справу без його участі. Копію оскаржуваної постанови він отримав лише 04.10.2019 року, після чого в межах встановленого законом строку звернувся з апеляційною скаргою.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи, а тому задовольняє його клопотання і поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 25.07.2019 року близько 23:30 год. у м.Києві по вул. Зої Гайдай 5, керував транспортним засобом «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння а саме: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження на вимогу працівників поліції у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чимпорушив п.2.5 ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 251, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя послався на докази, що містяться в матеріалах справи.

Зокрема, як вбачається з відеозапису з нагрудної камери, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху. У зв`язку з тим, що у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичній установі, від якого він відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, працівниками поліції правомірно та з дотриманням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» було складено протокол про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин ОСОБА_1 обґрунтовано та на законних підставах визнано винуватим у порушенні п.2.5 ПДР України, та притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги консультативний висновок Київського міського психоневрологічного диспансера №3 від 26.07.2019 як доказ того, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради від 30.05.2016 року № 236 Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначена єдиним закладом охорони здоров`я, якому надається право в місті Києві на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, яке є безальтернативним стягненням та відповідає межам санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суддя врахував передбачені ст.33 КУпАП обставини, та наклав стягнення, що відповідає вимогам закону.

З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, як про це зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз