ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1274/19 Справа № 202/6467/19 Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Довгополої О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2019 року справу про адміністративне правопорушення у відношенні накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок

На розгляді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебували матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 193681 від 29.08.2019 року, о 18 год. 59 хв. в м. Дніпро, на регульованому світлофором перехресті вул. Байкальська та вул. Ак. Образцова, водій Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2 при приближенні автомобіля Форд д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 з включеною звуковою та світловою сигналізацією (маячком та спеціальним звуковим сигналом) не надав йому дорогу і внаслідок чого з ним зіткнувся, після чого сталось перекидання автомобіля Форд д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок вищезазначеного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 3.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат Довгопола О.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою визнати невинуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрити.

Крім цього, порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2019 року.

Стосовно пропущеного строку зазначає, що після розгляду справи у суді першої інстанції, ОСОБА_1 стало зле і він знепритомнів на вулиці, після чого його доправили в найближчу лікарню, а саме у військовий госпіталь. 07.10.2019 року знаходячись на стаціонарному лікуванні, він уклав договір про надання правової допомоги. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що районний суд не врахував протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №193682 від 29.08.2019 року, яким встановлено, що саме водій ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні даного правопорушення.

Висновки суду про те, що ОСОБА_1 у судовому засіданні частково визнав свою вину не відповідають дійсності, оскільки останній в засіданні підтримав виключно пояснення надані ним працівникам поліції і наполягав на своїй невинуватості.

Зазначає, що на ОСОБА_1 здійснювався тиск з боку адвокатів потерпілих.

Ставить під сумнів пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , оскільки кабіна водія швидкої допомоги відділена від медичного відсіку, а вікна, які виходять як на вулицю так і до кабіни водія тоновані, що обмежує видимість з медичного відсіку. Тобто останні не могли бачити обставини даної дорожньо транспортної пригоди.

Вказує на те, що за заявою адвоката Довгополої О.О. було проведено експертне дослідження за результатами якого саме водій ОСОБА_8 є винним у скоєнні даної дорожньо транспортної пригоди.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Довгопола О.О. свою апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді потерпілий ОСОБА_8 та діючий в його інтересах адвокат Бевза М.О. заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи позицію адвоката ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 стосовно пропуску процесуального строку оскарження, а також те, що після розгляду справи у суді першої інстанції, ОСОБА_1 стало зле і він знепритомнів на вулиці, після чого його доправили в найближчу лікарню, а саме у військовий госпіталь. 07.10.2019 року знаходячись на стаціонарному лікуванні, він уклав договір про надання правової допомоги. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, тому вважає дану обставину поважною для поновлення пропущеного строку, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску адвокатом Довгополою О.О. в інтересах ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

При цьому, правилами дорожнього руху України передбачено:

Відповідно до п. 3.2 ПДР у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Саме порушення водієм ОСОБА_1 вимог вищезазначених Правил дорожнього руху України стало підставою для складання інспектором патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 193681 від 29.08.2019 року, о 18 год. 59 хв. в м. Дніпро, на регульованому світлофором перехресті вул. Байкальська та вул. Ак. Образцова, водій Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2 при приближенні автомобіля Форд д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 з включеною звуковою та світловою сигналізацією (маячком та спеціальним звуковим сигналом) не надав йому дорогу і внаслідок чого з ним зіткнувся, після чого сталось перекидання автомобіля Форд д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок вищезазначеного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 3.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Висновки суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок обґрунтовується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №193681 від 29 серпня 2019 року;

- протоколом огляду дорожньо транспортної пригоди;

- схемою місця дорожньо транспортної пригоди;

- фототаблицею;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_1 відповідно до яких останній дійсно вчинив зазначене правопорушення за вищевикладених обставин.

Зазначені докази були досліджені судом першої інстанції і їм була дана відповідна оцінка суддею, який обґрунтовано визнав їх допустимими, достовірними і достатніми для висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції ставить під сумнів покази свідка ОСОБА_11 , оскільки він перебуває в близьких відносинах із ОСОБА_1 та є заінтересованою особою в даній справі.

Доводи ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Довгополої О.О. про те, що відповідно до протоколу серії ОБ №193682 від 29.08.2019 року саме ОСОБА_8 винен у вчиненому адміністративному правопорушенні та порушенні ним вимог п. 8.7.3е та п.3.1, суд апеляційної інстанції до уваги не бере, оскільки відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2019 року ОСОБА_8 визнаний невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушенні, передбаченого ст. 124 та справу щодо нього закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стосовно клопотання ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Довгополої О.О. про визнання в якості доказу висновок експертного дослідження №12/10.1/64 від 15.10.2019 року, апеляційний суд вважає даний висновок неналежним та недопустимим доказом в розумінні ст. 251 та 252 КУпАП, оскільки вихідними даними для проведення експертного дослідження слугували виключно пояснення ОСОБА_1 і матеріали справи експерту не надавались. Крім цього, з матеріалів справи слідує, що вищезазначений висновок експерта до суду першої інстанції не надавався на дослідження та відповідних клопотань також не заявлялось.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно тиску на нього з боку адвокатів потерпілих є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наслідки даної дорожньо-транспортній події знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату адвокату Довгополовій О.О. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Довгополої О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 вересня 2019 року залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко