Справа № 127/5635/19
Провадження F 33/801/413/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 6 місяців, та стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 гривень на користь держави.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що справа була розглянута в його відсутність, оскільки судову повістку-повідомлення про виклик в судове засідання на 21.03.2019 отримав 29.03.2019, тобто після розгляду справи. З постановою суду він ознайомився 08.04.2019 року, отримавши її копію. А тому вважає, що строк пропущений ним з поважних причин.

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права, суд не повно з'ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який апеляційну скаргу підтримав та просив поновити пропущений йому строк на апеляційне оскарження, суддя вважає, що клопотання слід задовольнити - поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови ,а апеляційну скаргу задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув її у відсутність правопорушника. Копію постанови отримав він 08.04.2018, що підтверджується копією витягу з журналу реєстрації вручення рекомендованих поштових повідомлень (а.с. 32). Вперше звернувся з апеляційною скаргою 11.04.2019, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на конверті (а.с. 39).

Вказані обставини вказують на обFєктивну неможливість своєчасного оскарження постанови ОСОБА_2 та поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Суддею встановлено, що судом першої інстанції було направлено судову повістку на імFя ОСОБА_2 про розгляд справи 21.03.2019 року.

Однак даних про сповіщення правопорушника про розгляд справи матеріали справи не містять.

З викладеного вбачається , що суд, в порушення ст.268 КУпАП України розглянув справу у відсутність особи, яка не була повідомлена про розгляд адміністративної справи.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є вагомими, а тому до уваги приймаються.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП є необґрунтованим, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД F 232231 від 14.02.2019 слідує, що 05.02.2019 о 13:05 год. в м. Вінниця по вул. Ботанічна, 13/Б, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 під час руху заднім ходом, не дотримався інтервалу допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9, 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД F 232230 від 14.02.2019 слідує , що 05.02.2019 о 13:05 год. в м. Вінниця по вул. Ботанічна, 13/Б, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 під час руху заднім ходом, не дотримався інтервалу допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, після чого залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10(а) ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що 05.02.2019 перебував в м. Вінниці на вул. Ботанічній, куди приїхав на автомобілі НОМЕР_3. Залишивши автомобіль на стоянці поблизу Сервісного центру, пішов зFясувати питання щодо зняття автомобіля з обліку з метою продажу. Разом з ним був громадянин ОСОБА_4В, який приїхав своїм автомобілем для того щоб забрати його після продажу автомобіля. Коли ОСОБА_2 виїхав з стоянки жодних маневрів не здійснював та зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 не вчиняв.

Також зазначає, що під час перевірки працівниками поліції жодних слідів чи інших доказів про його причетність до вказаної ДТП не виявлено та не надано. Потерпіла особа до нього не зверталась. Свій автомобіль він вже продав. Додав, що 15.02.2019 року він до поліції не викликався, ніяких пояснень він працівникам поліції відповідно не надавав. Про те, що на нього було складено адміністративні протоколи, йому стало відомо, коли матеріали були направлені до суду першої інстанції.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 та 280 КУпАП належним чином не перевірив і не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності, та не дав їм належної правової оцінки.

Як вбачається із матеріалів справи, суд ухвалив оскаржувану постанову на підставі одних лише даних протоколів про адміністративні правопорушення(а.с.1-2) та схеми місця ДТП (а.с. 4). При цьому суд зазначив, що ним було прийнято до уваги пояснення свідків. Однак, як встановлено апеляційною інстанцією матеріали адміністративної справи будь яких пояснень, у тому числі і свідків не містять.

В постанові судом встановлено обставини, які належним чином не були перевірені та досліджені.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що протоколи про адміністративні правопорушення оформлені посадовою особою з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме складені у відсутності ОСОБА_2, без роз'яснення йому прав, копія протоколу якому не була вручена та складений без присутності свідків та потерпілого.

Також в протоколах про адміністративні правопорушення відсутні пояснення ОСОБА_2, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначені протоколи , які оформленні з вказаними вище порушеннями, не можуть слугувати доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обовFязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови, суддя посилається також на пояснення свідків та акт огляду транспортного засобу, однак дані докази відсутні в матеріалах справи.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена доказами, які установлюють об'єктивну істину у справі.

Аналізуючи вищевикладене та досліджуючи наявні матеріали справи , суддя апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП є помилковими та такими , що не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Дослідивши матеріали справи та надані в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснення правопорушника ОСОБА_2, який заперечив факт здійснення зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 та залишення місця ДТП до якого він не був причетний, доказів, які б спростовували твердження адмінпритягуваного судом не здобуто, враховуючи те, що протоколи про адмінправопорушення є недопустимими доказами, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, слід погодитися з доводами скаржника про те, що суддя місцевого суду не з'ясував фактичних обставин ДТП та механізму її виникнення, не вжив будь-яких заходів щодо усунення протиріч між викладеними в протоколах фактичними обставинами правопорушення та іншими матеріалами справи і прийшов до неправильного висновку про наявність саме в діях ОСОБА_2І складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, за тих обставин, які наведені у складених щодо нього протоколах.

Зазначені доводи апеляційної скарги знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, спростовують висновків суду та дають підстав вважати що судом першої інстанцій було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що водій ОСОБА_2 14.02.2019 за вказаних вище обставин здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 та залишив місце ДТП, суддя вважає, у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, а тому постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 294, 295,296 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП F скасувати, провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутності в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко