Справа № 450/3775/18 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 33/811/160/19 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року. Львівський апеляційний суд у місті Львові в складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю ОСОБА_2, його захисника Джох Р.В., законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124, ст.122-4 КУпАП,

встановив:

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 25.01.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Цією ж постановою, провадження в справі в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 28.10.2018 року о 18:00 год. на автодорозі Київ-Чоп в с.Солонка Пустомитівського району Львівської області, керуючи автомобілем «HYUNDAI TUCSON» н/з ВC4712СТ, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого не впорався з керуванням, виїхав за межі проїжджої частини на узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав технічні пошкодження, а пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження,чим порушив вимоги п. 2.3 б,д; 12.1 ПДР України.

Крім цього, ОСОБА_2 28.10.2018 року о 18:00 год. на автодорозі Київ-Чоп в с.Солонка Пустомитівського району Львівської області, керуючи автомобілем «HYUNDAI TUCSON» н/з ВC4712СТ, будучи причетним до ДТП, не повідомив про дану подію поліцію та залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 а,б.в,г,д.е ПДР України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення та накласти стягнення у вигляді штрафу.

На підтримання апеляційних вимог апелянт вказує на те, що суд першої інстанції необґрунтовано наклав на ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки таке накладено з порушенням вимог ст.33 КУпАП та судом не враховано того, що він повністю визнає вину скоєному, до події, що мала місце 28.10.2018 року жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності та заподіяна матеріальна та моральна шкода внаслідок ДТП була відшкодована потерпілій, в тому числі медичні послуги та обстеження, в результаті яких будь-який ушкоджень, які би були в причинно-наслідковому зв'язку з ДТП в потерпілої ОСОБА_5 не виявлено, та остання не має жодних претензії будь-якого характеру, не перебував в стані алкогольного сп'яніння, основним джерелом доходу ОСОБА_2 є робота, пов'язана з перевезенням вантажів, а тому позбавлення права керування побавить засобів для існування його сім'ю, а саме дружину, яка не працює, та двох неповнолітніх дітей.

Розглянувши матеріали справи №450/3775/18, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника та законного представника неповнолітньої потерпілої, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Водночас при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя місцевого суду не в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і не обґрунтовано застосував найсуворіше стягнення, передбачене санкцією ст.124 КУпАП, а саме позбавлення права керування транспортними засобами.

Так, слід погодитись із доводами апеляційної скарги про те, що під час даного ДТП немає обтяжуючих факторів, таких як перебування водія у стані алкогольного сп'яніння, не завдано жодної шкоди життю і здоров'ю потерпілій ОСОБА_5, лише її майну, остання не має жодних претензій до винуватця ДТП, про що свідчить надана відповідна розписка та в засіданні ствердила про повне відшкодування їй заподіяної шкоди та відсутність претензій до ОСОБА_2 будь-якого характеру, ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у скоєному, відсутність права керування транспортними засобами позбавить не лише ОСОБА_2 законних джерел доходу, а поставить у скрутне матеріальне становище його сім'ю, оскільки останній особисто надає послуги з перевезення вантажів як фізична особа-підприємець (а.с.147-148) та має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, 2003 року народження та ОСОБА_7, 2014 року народження (а.с.150-151).

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 подала апеляційному суду заяву від 06.03.2019 року, у якій повідомила, що ОСОБА_2 повністю відшкодував їй моральну шкоду, а також вартість повного медичного обстеження доньки у приватному медичному закладі ім.Святої Параскеви та придбав доньці новий мобільний телефон замість пошкодженого під час ДТП, через що вона претензій до ОСОБА_2 не має та просить призначити останньому покарання, не пов'язане із позбавленням прав керування ТЗ.

Отже, адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, застосоване відносно ОСОБА_2, з огляду на вказані обставини, є надто суворим.

Усі вищеперераховані фактори дають обґрунтовані та вагомі підстави апеляційному суду змінити постанову суду першої інстанції в частині пом'якшення накладеного адміністративного стягнення, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає за можливе, з врахуванням вимог ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення за ст.124, ст.122-4 КУпАП у межах санкції ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян,.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124, ст.122-4 КУпАП, змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

На підставі ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 стягнення за ст.124, ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

В решті постанову місцевого суду залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.