Справа № 464/1032/19 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/811/423/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 02 квітня 2019 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 02.04.2019

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він, 16.02.2019 о 02 год. 10 хв. на пр. Ч. Калини, 36 у м. Львові, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп’яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, нестійка хода). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп’яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі в зв’язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає постанову судді такою, що не відповідає вимогам ст. 245 КупАП, тобто не було всебічно, повно і об’єктивно з’ясовано обставини справи.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що суддею не взято до уваги, що він не керував транспортним засобом, оскільки не знаходився в автомобілі. На момент, коли він повертався до свого транспортного засобу, біля його автомобіля перебували невідомі особи та працівники поліції. Автомобіль був нерухомий та виключений.

Апелянт зазначає, що доказами, що містяться в матеріалах справи не встановлено факт його керування транспортним засобом та не встановлено на яких правових підставах працівники поліції, не встановивши чи він керував автомобілем, проявили намір застосувати до нього технічні засоби щодо огляду на стан сп’яніння. На зазначене суддя першої інстанції безпідставно не звернув увагу.

Апелянт вважає сумнівним доказ у вигляді відеозапису з нагрудних камер працівників поліції так, як запис постійно переривається і там не видно, що він керував транспортним засобом. У судове засідання працівники поліції, які були викликані суддею, не прибули та не були допитані і це підтверджує однобічність та упередженість судді при прийнятті рішення.

Покликається, що причиною відмови від проходження медичного огляду були незаконні дії працівників поліції щодо вимог пройти огляду на стан сп’яніння так, як він не керував автомобілем, а тому підстав це робити не було. Йому не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, що підтверджує неправомірність дій поліцейських. Свідки зазначені в протоколі були присутні при його відмові від проходження огляду на стан сп’яніння, однак не можуть засвідчити, що бачили, як він керував транспортним засобом. У суді факт керування автомобілем не підтверджений.

Апелянт ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в суд не прибув з невідомих причин, клопотань про перенесення слухання справи в суд апеляційної інстанції не подавав.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 212681 від 16.02.2019, складеним о 03:30 год. щодо ОСОБА_1, який останній підписав у присутності 2 свідків, від надання пояснень відмовився (а.с.1);

- поясненням свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 16.02.2019 складеним, які були присутні при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв’язку з відмовою водія пройти медичний огляд у встановленого законом порядку у лікаря-нарколога або за допомогою приладу «Драгер» ( а.с.3, 4);

- ксерокопією протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 212681 від 16.02.2019 складеним о 03:30 год. щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, який останній підписав, від надання пояснень відмовився (а.с.6).

Покликання апелянта на неповноту з'ясування судом обставин справи, зокрема про те, чи керував він автомобілем чи ні, є безпідставними й суд їх до уваги не бере. Суддею першої інстанції досліджено наявні у справі докази, яким суддя надав належну оцінку та навів їх у своєму рішенні.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, однак не цікавився цим питання, не з’являвся на поштове відділення, через що лист з повісткою повернувся без вручення по закінченню терміну зберігання.

Як вказав Європейський суд сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Покликання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції порушили Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп’яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованим до уваги не бере, оскільки це спростовується поясненнями свідків.

На ОСОБА_1 були складені два протоколи про адміністративні правопорушення від 16.02.20109, які оформлені в один час. При цьому факт вчинення правопорушення по ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 визнав повністю, що підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 11.03.201 про те, що він 16.02.2019 о 02:10 год на проспекті Червоної Калини, 36 у м. Львові, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не був уважним та не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (дерев’яна котушка), завдавши транспортному засобу технічних пошкоджень, чим порушив пункти 2.3 б, 13.1 ПДР України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили, відтак, підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Враховуючи вищевикладене апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :ї

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 02 квітня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах