Справа № 203/41/19
Провадження № 3/0203/216/2019
П О С Т А Н О В А

іменем України

25.02.2019 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Васіна Л.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з ДВП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР 141992, складеним 27.12.2018 року відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП України.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, 20.12.2018 року, о 17:00 год., ОСОБА_1, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1,погрожував фізичною розправою своїй матері гр.ОСОБА_2, штовхав її та ударив, чим скоїв домашнє насильство.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення умисних дій фізичного характеру відносно його матері ОСОБА_2

В своїх письмових поясненнях остання посилалась на те, що ОСОБА_1 вдарив без будь-якої причини та штовхав її..

Проте, вказані обставини обєктивно матеріалами справи не підтверджуються.

В той час, як ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді вказаний факт заперечував, посилаючись на те, що його мати постійно створює конфлікті ситуації та після цього викликає працівників поліції. Протягом цього року остання вже пять разів викликала поліцію. Мати він не бив та не штовхав її.

Крім того, свідок ОСОБА_3 повідомила суд, що ОСОБА_2 дійсно сама викликає без причин працівників поліцї, ОСОБА_1 не бє її та не штовхає.

За вказаних обставин, оскільки пояснення ОСОБА_1 щодо обставин конфлікту, який мав місце 20.12.2018 року спростовується поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_4 та обєктивно іншими матеріалами справи не підтверджується, а також враховуючи положення ст.62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак обєктивної та субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та про необхідність закриття провадження по справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7,9,173-2,245,251,256,280,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга,на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Л.А. Васіна

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня набрання чинності.

Постанова набрала чинності «___» ____________ 2019 року.

Секретар: ____________