Справа № 758/1950/19
3/758/1779/19 Категорія
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в місті Києві, протокол серії БД №277673, про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.124 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

01.02.2019 року, о 17 годині 40 хвилин, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, у місті Києві, по проспекту Правди, 2, при зміні та перестроюванні не надала перевагу в русі транспортному засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, чим порушила п.10.3 ПДР, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до висновку про розгляд справи за її відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що рухався вулицею Івашкевича в напрямку проспекту Правди, перетинаючи вулицю Вишгородську в своїй смузі (третя смуга від правого краю проїжджої частини і друга смуга від лівого краю), помітив в лівій крайній смузі транспортний засіб «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, який рухався в ліву частину його автомобіля, після чого він намагався не виїжджати зі своєї смуги, щоб уникнути зіткнення, однак, транспортний засіб «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 завдав удар в ліві передні двері, ліві задні двері, заднє ліве крило та задній бампер його автомобіля. Пізніше на місце ДТП приїхав транспортний засіб «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_3, водій якого згодом переміщував транспортний засіб «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши дані протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, пояснення ОСОБА_3, схему місця ДТП в якій зазначено положення транспортних засобів після ДТП та характер пошкоджень транспортних засобів після зіткнення і яку підписали учасники ДТП, фотографії з місця події на яких відображено положення транспортних засобів після ДТП та дорожні знаки, які регулюють правила проїзду даної частини дороги, що в сукупності свідчить про недотримання вимоги пункту 10.3 ПДР ОСОБА_1

Оцінюючи сукупність досліджених доказів, суд прийшов до висновку про порушення ОСОБА_1 п. 10.3 ПДР України, який передбачає: «у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч» та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Окрім цього, суд звертає увагу, що на даній частині дороги було встановлено знак 1.39 ПДР, який встановлюється перед небезпечною ділянкою дороги у місцях, де ширина проїзної частини, радіуси заокруглень тощо не відповідають вимогам будівельних норм, а також попереджає про наближення до місця або ділянки концентрації дорожньо-транспортних пригод», та знак 5.21.1, який вказує на кінець додаткової смуги або смуги розгону.

Не надання переваги в русі транспортному засобу «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, водієм транспортного засобу «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, на переконання суду, знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Вказаний висновок відповідає правовим позиціям Верховного суду викладеним у постанові № 5-218кс15 від 05.11.2015 року, зокрема про те, що у разі коли дорожньо-транспортна пригода сталася за участю двох водіїв транспортних засобів особливе значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

За таких обставин, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1, своїми діями, які виразились в порушенні п. 10.3 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом'якшують відповідальність - не встановлено.

З врахуванням характеру вчиненого адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Окрім цього, стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір, згідно ст. 40-1 КпАП України, яка передбачає, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 40-1, 124, 291, 294, 307, 308 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений добровільно не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу після набрання нею законної сили, а в разі оскарження постанови, не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у добровільному порядку у встановлений строк, копія постанови буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

Згідно ст. 308 КпАП України, у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та витрати на облік правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

В разі оскарження постанови, відповідно до ст. 291 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови, відповідно до ст. 301 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій