ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2019 3-зв/425/7/19

425/3881/19

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі судді Романовського Є.О., розглянувши заяву про самовідвід судді Ткачука Юрія Айсберговича з розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла заява судді Ткачука Ю.А. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП

В заяві судді Ткачука Ю.А. зазначається, що на підставі автоматизованого розподілу судової справ між суддями Рубіжанського міського суд Луганської області від 19.11.2019 року, його визначено головуючим суддею у розгляді справи № 425/3881/19, № 3/425/1239/19 про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

В Рубіжанському міському суді Луганської області, на посаді секретаря судових засідань, яка закріплена за суддею Ткачуком Ю.А., тривалий час працює ОСОБА_2 , яка є рідною матір`ю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому, з метою уникнення обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді Ткачука Ю.А., він заявив самовідвід.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, зазначається, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію, беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., зазначається, що наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007 р. наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» від 01.01.2001 р., незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому.

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Відповідно до п. п. 1), 2) ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний, в тому числі: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Таким чином, об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Разом з тим, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, що регулюють підстави та порядок відводу (самовідводу) судді, однак це не звільняє суддю від виконання ним основного обов`язку по неупередженому розгляду справ. При цьому діючий Кримінальний процесуальний кодекс України та низка інших діючих Кодексів (Цивільний процесуальний кодекс України, Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України) передбачають відвід (самовідвід) судді, а тому в даному випадку є необхідність у застосуванні аналогії права.

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, суддя зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 р., схвалених 27.07.2006 р. Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН за № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , є працівником апарату Рубіжанського міського суду, а саме секретарем судових засідань, при виконанні обов`язків безпосередньо у судді Ткачука Ю.А., тому, з метою уникнення сумнівів у неупередженості судді Ткачука Ю.А. з боку учасників провадження та громадськості, суд вважає за необхідне вищевказану заяву про самовідвід у розгляді справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, провадження

№ 3/425/1239/19, справа № 425/3881/19, задовольнити.

Керуючись ст. ст. 7, 245 КУпАП, ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 15 Кодексу суддівської етики України, ст. ст. 75, 81 КПК України, п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про самовідвід судді Рубіжанського міського суду Луганської області Ткачука Юрія Айсберговича з розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодекс України про адміністративні правопорушення, провадження № 3/425/1239/19, справа № 425/3881/19 - задовольнити.

Визначити новий склад суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодекс України про адміністративні правопорушення, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Постанова оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Є.О. Романовський