П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25березня 2019року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду, 03.03.2019 о 22 год. 00 хв., ОСОБА_1 по вул. Поповича, 26/1, в місті Узин Київської області, керував транспортним засобом "ВАЗ 2101", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав до місцевого суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Білоцерківськогоміськрайонногосуду Київської області від 25.03.2019,винести нову постанову, якою закрити провадження стосовно нього- ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та не обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції безпідставно послався в своєму рішенні на розписку ОСОБА_3 та на пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як на докази, які підтверджуютьйого- ОСОБА_1 винув скоєнні адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що працівники патрульної поліції не було надано направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також звертає увагу на те, що працівник поліції диктував йому- ОСОБА_1 зміст того, що саме писати в поясненнях.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_6 , який підтримавдоводи апеляційної скарги із вимогою скасування постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.03.2019та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України- є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Матеріали провадження не містять даних щодо оскарження ОСОБА_7 дій працівників поліції, як і не послався останній на них в своїй апеляційній скарзі.

Водночас, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечував обставин того, що дійсно03.03.2019 приблизно о 22 год. 00 хв. він- ОСОБА_1 керував автомобілем "ВАЗ 2101", д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Поповича, 26/1, в місті Узин Київської області і був зупинений працівниками поліції, якими і було запропоновано йому- ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу "Драгер", але оскільки мундштук не був належним чином упакований то він- ОСОБА_1 відмовився від проходження даного огляду.

Також ОСОБА_1 стверджував, що пояснення, які наявні в матеріалах даного провадження, написані ним під диктовку працівників поліції, оскільки останні, в разі не підписання певних документів, погрожували забрати його автомобіль на штраф майданчик.

Після дослідження матеріалів провадження судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 дещо змінив свої пояснення та підтвердив свою відмову від проходження огляду для визначення стану будь-якого сп`яніння та добровільної передачі ним- ОСОБА_1 автомобіля "ВАЗ 2101", д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який є головою селищної ради, для доставляння автомобіля за місцем мешкання ОСОБА_1 .

Пояснення ОСОБА_1 , зокрема, в суді апеляційної інстанції, спростовують доводи його апеляційної скарги та позицію про те, що огляд на стан сп`яніння він проходити не відмовлявся.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№ 381099 від 03.03.2019, в цей день, о 22 год. 00хв., ОСОБА_1 по вул. Поповича, 26/1, в місті Узин Київської області, керував транспортним засобом "ВАЗ 2101"д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини знайшли своє підтвердження в наступному.

Так, відповідно до власноручно написаних пояснень ОСОБА_1 , наданих ним при досліджуваних подіях, 03.03.2019 близько 18:00 він- ОСОБА_1 випив бокал пива, після чого сів за кермо автомобіля "ВАЗ 2101",д.н.з. НОМЕР_1 , та направився до місця свого проживання, а саме - АДРЕСА_1 , після чого його зупинили працівники поліції по вул. Поповича, 26/1, в м. Узин, з видимими ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота (а.п. 2).

В матеріалах провадження наявні і письмові пояснення свідків-понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відповідно до яких вони 03.03.2019 близько 22 год. 20 хв., будучи за адресою вул. Поповича, 26/1, були запрошені працівниками поліції в якості свідків для встановлення стану алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 як за допомогою газоаналізатора"Драгер", так і в медичному закладі. В їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого обстеження, як-то на місці чи в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_4 додатково в своїх письмових поясненнях зазначив, що водій ОСОБА_1 з зовнішніх ознак перебував у п`яному виді, а саме: було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова водія, порушення координації рухів (а.п. 3-4).

Не залишилась поза увагою як суду першої, так і апеляційної інстанції розписка ОСОБА_3 , який, за поясненнями ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, є головою селищної ради, в якій останній зобов`язався доставити автомобіль "ВАЗ 2101", д.н.з. НОМЕР_1 , за місцем його стоянки за адресою: АДРЕСА_1, та не допускати до керування водія ОСОБА_1 до повного його витвереження (а.п. 5).

Отже, доводи ОСОБА_1 , наведені в апеляційні скарзі про те, що суд першої інстанції безпідставно послався на розписку ОСОБА_3 , пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 як на докази, які підтверджують його- ОСОБА_1 вину в скоєнні адміністративного правопорушення - не знайшли свого підтвердження і в повній мірі підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведеним, в сукупності, суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що є ефективним.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження в справі,як про це поставив вимогу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, під час апеляційного перегляду провадження - не встановлено.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25березня2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О. Балацька