Справа № 605/572/19
ПОСТАНОВА
"22" листопада 2019 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, проживаючого в
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 10 жовтня 2019 року близько 15 год. 29 хв. в с. Мирне Підгаєцького району Тернопільської області, керував транспортним засобом марки МТЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Водій від проходження освідчення за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що 10 жовтня 2019 року його було зупинено працівниками поліції, які навіть не представилися, а сказали, що в тракторі побиті задні фонарі.
Він не мав при собі документів на транспортний засіб з причепом, а також посвідчення водія, при цьому йому було запропоновано присісти у службовий автомобіль поліції, де поліцейський скрутив в трубочку листок паперу та запропонував йому дихнути, а після цього сказав, що від нього чути запах алкоголю. На місці зупинки транспортного засобу йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а зразу сказали їхати в Підгаєцьку ЦРЛ для визначення стану алкогольного сп`яніння. Погодившись їхати в лікарню, поліцейські спочатку почали їхати, а потім зупинились і сказали, щоб він написав те пояснення, яке написано у протоколі, при цьому вони повідомили, що йому нічого за це не буде. Він повірив їм, бо подумав, що працівники поліції бачуть, що він старша людина, а тому дають йому добру пораду, але як з`ясувалось, то вони його просто обманули. Пояснення, яке він написав у протоколі, писалось піддиктовку працівника поліції, при цьому він хотів, щоб вони вже скоріше від нього відчепились.
Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що того дня в с. Мирне його зупинили працівники поліції та запропонували йому написати пояснення з приводу того, що за словами працівників поліції, ОСОБА_1 на їх пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у Підгаєцькій ЦРЛ відмовився. У його присутності, працівники поліції, особисто ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ні на місці зупинки транспортного засобу, ані в медичному закладі. Інших свідків там не було. Будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 він не бачив. Він перечитував пояснення написане від його імені працівником поліції, але там так написано, що може він і не все зрозумів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з порушенням встановленого порядку пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Так, згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Положенням п.2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про не забезпечення поліцейським проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №021264 від 10 жовтня 2019 року видно, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу у присутності двох свідків.
Із рапорта поліцейського Підгаєцького ВП БВП ГУНП в Тернопільській області від 10 жовтня 2019 року на ім`я т.в.о. начальника Підгаєцького відділення поліції, який не підписаний поліцейським, вбачається, що під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП 10 жовтня 2019 року в с. Мирне Підгаєцького району було залучено лише одного свідка, оскільки залучити другого свідка не представилось можливим, так як громадяни відмовлялись, а тому вказаний факт документувався за допомогою відеофіксації.
Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратора патрульного автомобіля, що міститься на DVD-R диску, жодним чином не підтверджується той факт, про який зазначено у вказаному вище рапорті поліцейського, а саме, що перехожі громадяни відмовлялись бути свідками при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .
Також вказаним відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля не підтверджується той факт, що ОСОБА_1 взагалі пропонувалось пройти, у встановленому законом порядку, огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Пояснення свідка ОСОБА_2 не містить жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .
За змістом п. 7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Незважаючи на зазначені вимоги закону поліцейським протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено у присутності лише одного свідка.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який пропонується пройти чи проводиться відповідно до встановленого порядку.
Таким чином, направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичний заклад (яке в матеріалах справи відсутнє), в порушення встановленого порядку та відмова останнього від проходження такого огляду, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував трактором саме в стані алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, відмовився.
З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Виходячи із вищенаведеного, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц