П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2019 Справа №607/26492/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «Профібуд», одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 04.11.2019 року серія БД №314175 вбачається, що 04.11.2019р. близько 01 год. 28 хв. громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz» ML320 CDI, номерний знак НОМЕР_1 по вул.Лозовецька,2 в м.Тернополі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, сповільнена рухливість, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КМП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій категорично відмовився і присутності лікаря (відмова №317). Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Адвокат Лакотій ОСОБА_2 Л. ОСОБА_3 Р.І. в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, подавши суду письмові заперечення, в яких вказав, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, матеріали справи не містять буд-яких даних щодо відмови від проходження такого огляду. На вимогу інспектора поліції пройти медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , погодився, прибув з інспекторами поліції в медичний заклад (КУТОР ТОНД), у присутності інспектора поліції надав зразок біологічного середовища (сечі). Однак, лікар медичного закладу, в порушення вимог інструкції, відмовилась проводити лабораторні дослідження біологічного середовища, висловивши припущення про можливе розбавлення водою, наданого ОСОБА_1 зразку. Разом з тим, така обставина виключена, оскільки надання зразку біологічного середовища ОСОБА_1 проводилось, як зазначено вище, у присутності та під наглядом інспектора поліції з відеофіксацією його нагрудною камерою, без жодних зауважень зі сторони інспектора поліції. Крім того, на пропозицію ОСОБА_1 повторно здати зразок сечі, як лікар, так і інспектори поліції відмовили йому в цьому. Також, на вимогу ОСОБА_1 опломбувати, наданий ним зразок біологічного середовища, з метою його збереження лікар відмовилась. Разом з тим, лікарем не було запропоновано ОСОБА_1 надати інші види біологічного середовища з перелічених у п. 12 розділу ІІІ Інструкції, зокрема кров, у відповідності до п. 13 розділу ІІІ Інструкції. Отже, грубо порушивши вимоги Інструкції, лікар медичного закладу, вчинила дії, не передбачені положеннями Інструкції, а саме: виходячи з власних припущень, без проведення лабораторних досліджень, які згідно з Інструкцією є обов`язковими, відмовилась проводити такі дослідження, зберігати надані ОСОБА_1 зразки, проводити дослідження нових зразків на пропозицію ОСОБА_1 . Таким чином, мала місце не відмова ОСОБА_1 проходити огляд, зі сторони якого навпаки була вимога його проведення, а дії лікаря медичного закладу, яка відмовилась виконувати вимоги Інструкції та свої прямі обов`язки. Зазначені обставини підтверджуються доданими до протоколу відеозаписами з нагрудних камер інспекторів поліції. Всупереч п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 без присутності свідків, про що свідчать матеріали адміністративної справи. Виходячи з викладеного, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки надані докази не підтверджують, а навпаки спростовують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (п. 1.10 ПДР України).

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення визначається законодавством України про адміністративні правопорушення, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України № від 1395 від 07.11.2015 року.

Згідно вказаної Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.3 Інструкції направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Згідно п.6 Порядку - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 8 Порядку - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Аналогічне положення міститься у п. 6 Розділу X Інструкції.

Всупереч зазначеної вимоги Порядку, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 без присутності свідків, про що свідчать матеріали адміністративної справи.

З огляду на наведене, суд вбачає порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння відповідно до згаданої Інструкції, що згідно зі ст.266 КУпАП тягне його недійсність.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевказаний принцип знайшов відображення і в рішеннях Європейського Суду з прав людини («Капо проти Бельгії», 42914/98, 13.01.2005року, «Радіо Франс проти Франції», 53984/00, 30.03.2004 року…) за якими прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Враховуючи вище наведені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальності сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому вважає недоведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння та вбачає порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до згаданої Інструкції, що згідно зі ст.266 КУпАП тягне його недійсність.

З цих підстав суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що провадження в даній справі необхідно закрити в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Уразі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін