Справа №585/3268/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 33/816/473/19 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Зеленського О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2019 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Курмани, Недригайлівського району, Сумської області та мешканку АДРЕСА_1 ,

накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу прийому громадян з призначення соціальних допомоги та компенсації Управління соціального захисту населення Роменської міської ради, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, суб`єктом декларування, несвоєчасно повідомила про суттєві зміни у майновому стані НАЗК, що передбачено ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», з моменту придбання 16 травня 2019 року квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 289100 грн., яка зареєстрована за останньою, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу прийому громадян з призначення соціальних допомоги та компенсації Управління соціального захисту населення Роменської міської ради, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, суб`єктом декларування, несвоєчасно повідомила про суттєві зміни у майновому стані НАЗК, що передбачено ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», з моменту отримання 16 травня 2019 доходу у вигляді подарунку, а саме грошових коштів у сумі 289100 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, за відсутністю події і складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 2 ст. 172-6 КУпАП або у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вважає, що суддею не досліджувалося питання пропуску строку притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Крім того, зазначає, що в її діях відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 2 ст. 172 - 6 КУпАП, так як перед судом не було доведено наявність в її діях прямого умислу.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , яка вимоги поданої апеляційної скарги підтримала, прокурора, який вважав постанову суду законною, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюється наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП, адміністративна відповідальність встановлена за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тобто не своєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані НАЗК, засновані на досліджених у судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно - правових актів.

Законом України «Про запобігання корупції» ч. 2 ст. 52 передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкт декларування, а саме отримання ним доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов?язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1921 грн.

Таким чином, у випадку отримання майна вартістю вище 96050 грн., особа, яка набула таке майно у власність, має письмово повідомити про це Національне агентство.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 та ч. 4 ст. 334 ЦК України право власності не нерухоме майно підлягає державній реєстрації та виникає воно саме з часу державної реєстрації відповідно до закону.

З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 166754516 вбачається, що 16 травня 2019 року приватним нотаріусом Проскурня В.О. проведено державну реєстрацію права власності на квартирну за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 договору купівлі - продажу № ННЕ 804021 16 травня 2019 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Загальною площею 49,7 м2. Згідно п. 3 вище зазначеного договору купівлі - продажу, за домовленістю сторін, вартість квартири складала 289100 грн. Вище зазначена вартість підтверджується і Звітом про оцінку майна № РВРОЮЕ469106, складеним суб?єктом оціночної діяльності, вартість квартири становить 289100 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 придбавши у власність квартиру 16 травня 2019 року за 289100 грн. мала повідомити про суттєві зміни в майновому стані до 27 травня 2019 року, однак цього не зробила.

Факт несвоєчасного повідомлення про істотні зміни в майновому стані підтверджується і роздруківкою з Єдиного державного реєстру декларацій та з повідомлення про суттєві зміни в майновому стані (а. с. 11 - 13), згідно яких ОСОБА_1 опублікувала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані лише 13 червня 2019 року; із документів наданих Начальником управління соціального захисту населення Роменської міської ради 11 липня 2019 року (а. с. 15 - 38) вбачається, що ОСОБА_1 є посадовою особою органів місцевого самоврядування. В управлінні працює з 09 жовтня 2013 року. 2 проходила навчання з питань: заповнення декларації та повідомлення про зміни в майновому стані; Закону України «Про запобігання корупції»; із письмових пояснень ОСОБА_1 (а. с. 39) вбачається, що остання несвоєчасно повідомила про істотні зміни в майновому стані, через сімейні обставини, однак також зазначила, що в час коли мала повідомити про істотні зміни в майновому стані у відрядженні чи на лікарняному не перебувала.

Таким чином, ОСОБА_1 придбавши у власність квартиру 16 травня 2019 року за 289100 грн. мала повідомити про суттєві зміни в майновому стані до 27 травня 2019 року, однак без поважних причин, своєчасно цього не зробила, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП.

Крім того, є вірними і висновки судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тобто не повідомлення про отримання доходу у вигляді подарунку, а саме грошових коштів у сумі 289100 грн. НАЗК, засновані на досліджених у судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно - правових актів.

Законом України «Про запобігання корупції» ч. 2 ст. 52 передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб?єкт декларування, а саме отримання ним доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агенство.

Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1921 грн.

Таким чином, у випадку отримання подарунку вартістю вище 96050 грн., особа, яка набула таке майно у власність, має письмово повідомити про це Національне агенство.

З письмових пояснень ОСОБА_1 (а. с. 107) вбачається, що остання 16 травня 2019 року від свого батька ОСОБА_3 отримала грошові кошти 289100 грн. на придбання квартири, при цьому жодних документів не заповнювала і витратила їх відразу 16 травня 2019 року на придбання квартири.

З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 166754516 вбачається, що 16 травня 2019 року приватним нотаріусом Проскурня В.О. проведено державну реєстрацію права власності на квартирну за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 договору купівлі - продажу № ННЕ 804021 16 травня 2019 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Загальною площею 49,7 м2. Згідно п. 3 вище зазначеного договору купівлі - продажу, за домовленістю сторін, вартість квартири складала 289100 грн. Вище зазначена вартість підтверджується і Звітом про оцінку майна № РВРОЮЕ469106, складеним суб`єктом оціночної діяльності, вартість квартири становить 289100 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 отримавши від свого батька грошові кошти у сумі 289100 грн. на придбання квартири, мала повідомити про це до 27 травня 2019 року, однак цього не зробила.

Факт не повідомлення про отримання доходу у вигляді подарку в сумі 289100 грн. підтверджується і роздруківкою з Єдиного державного реєстру декларацій та з повідомлення про суттєві зміни в майновому стані (а. с. 83 - 84), згідно яких ОСОБА_1 опублікувала лише повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 13 червня 2019 року, однак окремо не подала даних про отримання подарунку у сумі 289100 грн.; із документів наданих Начальником управління соціального захисту населення Роменської міської ради 11 липня 2019 року (а. с. 87 - 106) вбачається, що ОСОБА_1 є посадовою особою органів місцевого самоврядування. В управлінні працює з 09 жовтня 2013 року. 2 проходила навчання з питань: заповнення декларації та повідомлення про зміни в майновому стані; Закону України «Про запобігання корупції»; із письмових пояснень ОСОБА_1 (а. с. 107) вбачається, що остання не повідомила про істотні зміни в майновому стані, через сімейні обставини, однак також зазначила, що в час коли мала повідомити про істотні зміни в майновому стані у відрядженні чи на лікарняному не перебувала.

Таким чином, ОСОБА_1 отримавши грошовий подарунок від свого батька на суму 289100 грн. мала повідомити про це до 27 травня 2019 року НАЗК, однак без поважних причин, цього не зробила, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП.

За таких обставин, суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 придбавши у власність квартиру 16 травня 2019 року за 289100 грн. мала своєчасно повідомити про суттєві зміни в майновому стані до 27 травня 2019 року, як і мала повідомити про отриманий дохід у вигляді подарунку на суму 289100 грн. до 27 травня 2019 року, однак цього не зробила, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП

Таким чином, за відсутністю інших доказів у сторони захисту, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП, а висновки судді з приводу винуватості останньої законними та обґрунтованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 прямого умислу ніяким чином не впливає на правильність висновків про наявність в її діях складів адміністративних правопорушень, оскільки останні вчинюються як з прямим так і не з прямим умислом, а тому відсутність прямого умислу не виключає адміністративної відповідальності за вчинене.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу того, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративних стягнень, передбачені ст. 38 КУпАП таким, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Зокрема, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством.

При цьому, у справі про адміністративне правопорушення протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще й як юридичний документ - акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері запобігання корупції (ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Таким чином, системний аналіз вище зазначених норм закону свідчить про те, що сам факт складення компетентною особою поліції у справі про адміністративне правопорушення протоколу про адміністративну відповідальність підтверджує виключно початок такої справи, однак складення протоколу про адміністративну відповідальність не є тотожнім терміну виявлення правопорушення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

За змістом листа Національної поліції України Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Сумській області від 08 липня 2019 року (а. с. 14, 86) адресованого Начальникові Управління соціального захисту населення Роменської міської ради Сумської області вбачається, що на момент направлення управлінням поліції запиту останні вже мали дані про допущені порушення ОСОБА_1 , а запит був направлений виключно з метою отримання додаткової доказової бази по справі.

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає, що в даній справі датою виявлення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП, вчинених ОСОБА_1 є 08 липня 2019 року, за відсутністю інших більш точних даних про час виявлення правопорушень органом поліції, а не дата складання протоколів - 15 серпня 2019 року.

Що стосується позиції судді першої інстанції та поліції про необхідність початку обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення, з моменту зібрання доказів та складення на основі їх аналізу протоколу про адміністративне правопорушення, то їх суд апеляційної інстанції вважає таким, що не ґрунтуються на нормах вище зазначеного закону, оскільки дії направленні на виявлення правопорушення, збирання доказової бази у справі та складення за результатами цих дій протоколу про адміністративне правопорушення є різними стадіями процесуальної діяльності як за своєю суттю так і за наслідками.

Оскільки, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку датою виявлення правопорушення є саме 08 липня 2019 року, тому на момент розгляду об`єднаної справи про адміністративні правопорушення суддею суду першої інстанції - 16 жовтня 2019 року минули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, а тому суддя не мав права накладати адміністративне стягнення, оскільки в статті 247 ч. 1 п. 7 КУпАП міститься пряма заборона на такі дії.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суд вважає, що висновок суду першої інстанції про встановлення винності ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.172-6 КУпАП є правильним та спростуванню не підлягає.

В даному випадку суддею було допущено неправильне застосування норм процесуального права, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закриттю, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 247, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 - скасувати та провадження в справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.172-6 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.