Справа № 580/2664/18
Номер провадження 3/580/7/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2019 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засіданні ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Лебединського ВП Сумського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 351098 від 18.11.2018 року ОСОБА_2 звинувачується в тому, що він 18.11.2018 року о 18:30 год. в м. Лебедин по вул. Гастелло керував автомобілем ВАЗ 2101 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що за кермом автомобіля в той день він не перебував. Вважає, що даний факт належними доказами не підтверджений. Крім цього, зазначив, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та при проведенні огляду на стан сп'яніння з боку працівників поліції були допущені численні порушення норм чинного законодавства, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності. Так, йому не було запропоновано на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан спяніння із застосуванням спеціального технічного засобу і він не відмовлявся від проходження такого огляду. За таких обставин, вимога працівника поліції про проходження огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровця без попередньої пропозиції пройти такий огляд на місці зупинення, не відповідає вимогам закону. У матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Також просить врахувати, що міжповірочний інтервал спецзасобу «Алконт», за допомогою якого було проведено його огляд в Лебединській ЦРЛ, складає 6 місяців. Остання перевірка даного засобу проводилася 19.04.2018 року. В той же час огляд на стан спяніння проводився 18.11.2018 року, тобто після закінчення шестимісячного строку з моменту проведення останньої повірки зазначеного спецзасобу, а тому його результати не можуть братись до уваги.

Вислухавши ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні…

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав, а досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність вини останнього у вчиненні правопорушення.

В матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення БД № 351098 від 18.11.2018 року, складений щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також висновок Лебединської ЦРЛ № 182 від 18.12.2018 року про його перебування в стані алкогольного спяніння 18.12.2018 року.

Однак, суд вважає, що дані докази не підтверджують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчинення правопорушення.

Так, ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що на місці пройти огляд на визначення стану спянінні за допомогою спецзасобів йому не пропонували.

При цьому даних про те, що ОСОБА_2 була надана така можливість матеріали справи не містять.

Суду вважає, що за таких обставин дії інспектора поліції не узгоджуються з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, в якій закріплено порядок огляду водіїв на стан спяніння.

Так, даною Інструкцією визначено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Отже, спеціальним порядком, про який іде мова в ч. 1 ст. 130 КУпАП, визначено, що водієві надається право пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і лише у разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами він направляється в медичний заклад.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, оскільки визначений законом порядок його проходження у даному разі порушений, а відповідно такий огляд йому забезпечений не був.

При цьому суд також враховує те, що згідно керівництва з експлуатації Приладу спеціалізованого для визначення концентрації парів алкоголю у повітрі, що видихається, «Алконт» міжповірочний інтервал даного приладу складає 6 місяців. Зі змісту свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки датою його видачі є 19.04.2018 року.

З огляду на викладене, наступна повірка робочого засобу вимірювальної техніки мала бути проведена не пізніше 19.10.2018 року, але проведена не була.

Разом з цим медичний огляд з метою виявленого стану алкогольного спяніння ОСОБА_2 проводився 18.11.2018 року, тобто після спливу шестимісячного строку з моменту проведення останньої повірки зазначеного приладу, а відтак його показники не можуть вважатися допустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_2

Крім цього, ОСОБА_2 посилається на те, що в той день автомобілем не керував взагалі. Такі його пояснення в ході судового розгляду спростовані не були, а тому суд вважає, що факт перебування ОСОБА_2 за кермом транспортного засобу не знайшов свого підтвердження.

Відповідно до п. п. 1.10 Правил дорожнього руху терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Суд вважає, що за таких обставин працівники поліції не вправі були складати адміністративні матеріали щодо ОСОБА_2, оскільки не встановлено, що він був водієм в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху, а відповідно не є субєктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи усе вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність звинувачень ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою закриття провадження у справі згідно зі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Чхайло