ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

захисника Снігір Є.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 лютого 2019 року, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Грузії, тимчасово не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

встановив:

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 31.12.2018р. о 2г.5хв. водій ОСОБА_2 в м. Миколаєві, по вул. Казарського, 1-Б, керував транспортним засобом ВАЗ 21063 державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, згідно результатів алкотестеру "Драгер", показник якого 0,95 ‰. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 лютого 2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду зі скаргою в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Зазначає, що він не заперечував лише той факт, що перебував в стані алкогольного сп'яніння, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що також було підтверджено свідками, зі свідчень яких також не вбачається, що він керував транспортним засобом.

Апелянт не погоджується з тим, що він керував транспортним засобом, що не враховано судом при винесенні рішення.

Звертає увагу на те, що при обставинах, які передували складенню протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не був водієм відповідного транспортного засобу, оскільки не керував транспортним засобом, що вбачається з матеріалів справи, а тому факт перебування його в стані алкогольного сп'яніння під час керування автомобілем не має місця.

Крім того, вказує, що він є особою без громадянства, грузином, а тому українська чи російська мови не є для нього рідними та, як наслідок він бездоганно ними не володіє, саме по цій причині ОСОБА_2 не зробив відповідну позначку безпосередньо у протоколі, в момент його складання, з якої б вбачалось би те, що він заперечує проти протоколу.

Заслухавши пояснення захисника Снігір Є.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 31.12.2018р. о 2г.5хв. водій ОСОБА_2 в м. Миколаєві, по вул. Казарського, 1-Б, керував транспортним засобом ВАЗ 21063 державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, згідно результатів алкотестеру "Драгер", показник якого 0,95 ‰. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У розумінні положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. При цьому ст.7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в провадженні у справі про адміністративне правопорушення мають бути забезпечені права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі право користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватись послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід'ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції).

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е), означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа "Шабельник проти України", рішення від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Однак, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, в графі громадянство зазначено, що останній є громадянином Грузії.

При перегляді відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, апеляційний суд встановив, що ОСОБА_2 наголошував працівникам поліції, що він не розуміє української мови та просив їх розмовляти з ним на російській мові.

З чого, суд робить висновок про те, що ОСОБА_2 не міг розуміти зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, а тому не міг й надати свої заперечення чи зауваження до протоколу.

У зв'язку з чим, в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 свої пояснення не виклав, а лише поставив підпис.

Відсутні також і письмові пояснення ОСОБА_2 при складанні протоколу. Переклад документів даного адміністративного провадження, як то протокол, акт огляду на стан сп'яніння, пояснення свідків, мовою, якою володіє правопорушник, відсутній.

Таким чином, в порушення вимог КУпАП, вищевказаної Інструкції, міжнародних норм права та практики міжнародного суду працівники поліції не забезпечили перекладачем особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та є громадянином іноземної держави, через що не володіє українською мовою на достатньому рівні.

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що працівниками поліції, якими було складено протокол відносно ОСОБА_2, істотно порушено та обмежено його процесуальні права, в тому числі право на захист. Зокрема, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не було належним чином роз'яснено його права та обов'язки, в тому числі гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст.268 КУпАП.

За змістом ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції зазначені вимоги не дотримані.

У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Зазначене порушення права на захист, яке виразилося у відсутності перекладача для ОСОБА_2, під час оформлення поліцейськими протоколу, не узгоджуються зі змістом вимог ст.256 та ч. 1 ст.257 КУпАП, відповідно до яких питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 7 листопада 2002 року неодноразово вказує, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Разом з тим, суд першої інстанції на зазначені обставини не звернув увагу, в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу стосовно ОСОБА_2 не залучивши йому перекладача.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та розгляд справи судом першої інстанції за відсутності перекладача, є істотним порушенням права на захист особи у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене та те, що співробітниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та направлені його до суду порушено вимоги ст.256 КУпАП, а судом першої інстанції при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 порушено вимоги ст. 268 КУпАП, постанова суду не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.