Справа № 462/3771/18 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/212/18 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 29 серпня 2018 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення - штраф у розмірі 10200 /десять тисяч двісті/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно постанови ОСОБА_1 о 03 год. 06 хв. 18 червня 2018 року у м. Львові по вул. В.Великого, 51 керував автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, скасувати її та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що дана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам. Вказую, що заперечує свою у вчиненні вищенаведеного правопорушення, оскільки був згідний пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, зокрема шляхом здачі біологічного середовища, що є на його думку більш точним ніж технічний засіб, проте такий огляд не був йому запропонований працівниками поліції. Звертає увагу, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом та не передано його уповноваженій ним особі, про що свідчить відсутність відповідних документів у справі. Поряд з цим, під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейським не було роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, не надано можливість надати відповідні пояснення та зауваження щодо його змісту, а також не надано його копію. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то апелянт покликається на ст. 285 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи №462/3771/18, заслухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час розгляду даної апеляційної скарги пояснив, що 18.06.2018 року о 03.20 годині керував автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1, після його зупинки працівниками поліції, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, так як не довіряв останнім. Підтвердив свої пояснення, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №148963 від 18.06.2018 року про те, що випив одну бутила пива, проте просив працівників поліції скерувати його до медичного закладу охорони здоров'я, однак йому було відмовлено. Крім цього, вказав, що оплатив штраф за порушення правил дорожнього руху.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження, зокрема, що останній отримав оскаржувану постанову лише 26.09.2018 року за власною заявою.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №148963 від 18.06.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також копією постанови серії ЕАА №447720 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП, яка не оскаржувалась та набрала законної сили.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Посилання апелянта про те, що працівниками поліції всупереч вимогам законодавства, не було запропоновано пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров'я, а вказано лише право на оскарження даного протоколу через суд, то такі на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції.

Щодо доводів особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що постанова судді винесена без його участі, чим порушено право правопорушника на справедливий судовий захист, а сам правопорушник був позбавлений права дати свої пояснення, то це порушення усунуте судом апеляційної інстанції. Правопорушник дав свої пояснення по суті справи та апеляційної скарги і повністю підтримав вимоги передбачені в апеляційній скарзі.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м.Львова від 29 серпня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Залізничного районного суду м.Львова від 29 серпня 2018 року - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук