Справа № 712/1060/19
Провадження №3/712/504/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року, суддя Соснівського районного суду м.Черкаси Кончина О.І., з участю прокурора Лук'яненко А.В. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого Черкаський інститут пожежної безпеки ім.. ОСОБА_2 Національного університету цивільного захисту України, начальник відділення водій відділення спеціальної техніки групи автотранспортного забезпечення (прапорщик служби цивільного захисту ДСНС України), ІПН: НОМЕР_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділення - водій відділення спеціальної техніки групи автотранспортного забезпечення Черкаського інституту пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, будучи згідно підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-У1І (далі по тексту - Закону), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону №1700-VII, а саме, несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 27.02.2018 на підставі договору купівлі-продажу № 470 набув право власності, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до повідомлення про суттєві зміні у майновому стані ОСОБА_1, поданого до реєстру НАЗК 15.03.2018, то в розділі 3 «Обєкти нерухомості», декларант зазначив набуття права власності на житлове приміщення, квартиру, загальною площею 63,2 м.кв та вказав вартість майна на дату набуття, а саме: 109000 грн.

Враховуючи, що вартість обєкта нерухомості становить 109000 грн., відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017р. № 2246-VIII, встановлено з 1 січня 2018 року мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі 3723 гривні, а прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2018 році складає 1762 грн.,тому ОСОБА_1 мав обовязок повідомити про суттєві зміни у своєму майновому стані протягом 10 днів, тобто з 27.02.2018 по 09.03.2018.

Також установлено, що відповідно до даних офіційного веб-сайта Національного агентства з питань запобігання корупції, повідомлення про суттєві зміни у майнового стані ОСОБА_1 подано до реєстру 15.03.2018 року, тобто на 6 діб пізніше встановленого строку.

Таким чином, вважають, що ОСОБА_1, прапорщик служби цивільного захисту ДСНС України, перебуваючи на посаді начальника відділення - водій відділення спеціальної техніки групи автотранспортного забезпечення Черкаського інституту пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, будучи згідно підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-УІІ, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією 27.02.20 1 8 на підставі договору купівлі-продажу №470 набув права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 109000 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2017 року, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону №1700-УІІ, несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП є місце виникнення обовязку подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1, а саме Черкаський інститут пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля, що розміщений вул. Онопрієнка, 8, м. Черкаси, 18034.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є 09.03.2018, тобто наступний день після 10 денного терміну визначеного Законом, неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП є дата зясування всіх обставин по справі, всебічного та обєктивного дослідження матеріалів та складання працівниками УЗЕ в Черкаській області даного протоколу, тобто 22.01.2019 року.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, суду пояснив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 Кодексу України та просив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного вище адміністративного правопорушення не визнав та суду пояснив, що ним дійсно було набуто право власності на квартиру АДРЕСА_2, вартість квартири склала 109000 грн.. однак у звязку з хворобою та офіційним перебуванням на лікарняному про що свідчить наказ про відсторонення від роботи, він не міг вчасно повідомити про зміни в майновому стані, так як вся інформація для заповнення декларації знаходилась на роботі за адресою вул. Онопрієнка, 8 в м. Черкаси. Одразу після виходу на роботу 15.03.2018 подав декларацію про зміну у майновому стані. Умислу на приховування змін у майновому стані не мав.

Суд, заслухавши прокурора, пояснення ОСОБА_1, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, КпАП України передбачає лише дві форми вини: умисел або необережність.

Згідно з ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч. 1 ст. 11 КУпАП).

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисно або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст. 1 Закону N 1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Таким чином «момент» набуття права власності, повязаний з часом виникнення такого права у субєктів декларування , а саме з моментом такого посвідчення, а не з іншим часом.

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Конституції України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

При цьому ст. 6 Конвенції гарантує кожному «право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Слід зазначити, що починаючи зі справ «Енгель та інші проти Нідерландів»(«Engel and Others v. the. Netherlands», 08.06.1976, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21.02.1984, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25.08.1987, no. 9912/82) ЄСПЛ тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Одже відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання корупції.

Об'єктивна сторона цього правопорушення виражається у формі несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб'єктами вказаного правопорушення є згідно п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України до яких належить посада яку займає ОСОБА_1, тобто начальник відділення - водій відділення спеціальної техніки групи автотранспортного забезпечення Черкаського інституту пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України.

Субєктивна сторона правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно. Особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не подала декларацію чи несвоєчасно її подала без поважних причин.

Як встановлено в судовому засіданні 27.02.2018 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу зареєстровано право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , про що свідчить інформаційна довідка № 151563658 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 28.12.2018.

З пояснень ОСОБА_1 та витягів з наказів № 86 від 05.03.2018, № 99 від 15.03.2018, вбачається, що останній знаходився на лікарняному з 05.05.2018 та приступив до виконання службових обовязків 15.03.2018. Електронний ключ знаходився за місцем роботи за адресою м. Черкаси, вул. Онопрієнка, 8, одже суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 з поважних причин не було своєчасно подано декларацію.

Вказані доводи ОСОБА_1 не спростовані ні прокурором в судовому засіданні, ні матеріалами справи.

В діях ОСОБА_1 відсутня суб'єктивна сторона, а відповідно і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід також зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 умислу та корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. 7, п.1 ч.1 ст. 247 , ст.250 п.1 ч.1 ст. 284, ст.287, ч.2 ст.294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Черкаської області.

Суддя Соснівського

районного суду міста ОСОБА_3Кончина