ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/450/19 Справа № 215/92/19
Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Дніпро

07 травня 2019 року суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІІН: НОМЕР_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

25.12.2018 року о 19-00год., в м.Кривому Розі, на перехресті вулиць Кемерівська та Мусоргського, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода Октавіа», н/з НОМЕР_2 , водій при цьому, був не уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, не врахував стан дорожнього покриття, не обравши безпечної швидкості для руху, під час виконання маневру правого повороту, не переконався в безпечності інших учасників руху, та не впоравшись з керуванням допустив виїзд керованого автомобіля на зустрічну смугу, допустивши зіткнення з автомобілем «Ренаут», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічні пошкодження, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.3 «б», 10.1, 12.1 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

25.12.2018 року приблизно о 19:50 год. в м.Кривому Розі по вул. Кемерівська, біля будинку № 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Шкода Октавіа», н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, координації рухів. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру АЕ00152.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова підлягає скасуванню із закриттям справи, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, яка не створює необхідних і рівноправних умов сторін перед законом, є невмотивованою та необгрунтованою.

При цьому вказує, що обставини викладені у протоколі та в постанові суду не відповідають обставинам справи.

Вважає, що працівниками поліції був порушений порядок проведення медичного огляду.

Вказує на те, що судом першої інстанції не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Завалко В.Ю. підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, натомість до суду надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, а постанову суду першої інстанції просить залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Статтею 130 КупАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.130 ч. 1 , 124 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Однак не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.ст.130 ч.1, 124 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , за якими автомобіль під керуванням ОСОБА_3 допустив зіткнення з його автомобілем при виконанні останнім маневру повороту праворуч, виїхавши на зустрічну смугу напрямку руху в момент, коли належний йому автомобіль знаходився на вказаній смузі з включеною аврійною сигналізацією в нерухомому стані. Пояснення потерпілого ОСОБА_2 узгоджується з дослідженим судом відеозаписом з бодікамери, а саме, наявності включеної аварійної сигналізації на належному ОСОБА_2 автомобілі, та поясненнями свідка ОСОБА_4 , за якими нею при наближенні до перехрестя вже було визначено наявність на ньому дорожньо-транспортної пригоди, тому твердження ОСОБА_3 про відсутність вимкнутої на автомобілі потерпілого аварійної сигналізації, що в свою чергу сприяло зіткненю транспортних засобів, суд відхиляє, більш того, у даному випадку ніякого правового значенння для суду не має, за наявності виїзду автомобля, належного ОСОБА_3 , на зустрічну смугу руху, де і відбулося зіткнення автомоблів. Місце зіткнення зафіксоване на схемі місця огляду ДТП.

Твердження ОСОБА_1 , що на момент ДТП він не керував належним йому транспортним засобом, підтверджене його дружиною, свідком ОСОБА_4 , спростовується показами потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , надані ними як в судовому засіданні, так і на місці ДТП, які вказали, що саме керування автомобілем на момент їх зіткнення здійснював водій ОСОБА_1 .. Свідком ОСОБА_7 , який знаходився під час ДТП на відстані приблизно 4 метри від місця зіткнення автомобілів, та на якого потерпілий ОСОБА_6 в своїх поясненнях під час оформлення ДТП вказував, як на стороннього свідка.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.1, 124 КупАП.

Положеннями ст. 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Ст. 266 КупАП передбачено, зокрема, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоровя реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вказане положення ст. 266 КупАП є об'єктивно спрямованою процесуальною гарантією визнання певної дії незаконною з огляду на затримку у її проведенні і не охоплює своєю дією склад правопорушення у виді відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Таким чином, неможливо визнати недійсною процесуальну дію, спрямовану на зібрання доказів - огляд на стан алкогольного сп'яніння, яка не була проведена.

Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп'яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачений ст.ст.130 ч.1, 124 КупАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КупАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко