Справа № 152/148/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року місто Шаргород Вінницької області

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Строгий І.Л., за участю: секретаря судового засідання Палій М.Д., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли зі Жмеринського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 19 січня 2019 року о 1 годині 55 хвилин у м. Ладижин Вінницької області по вул. Наконечного, керував автомобілем у стані наркотичного спяніння. Огляд на факт вживання наркотичних речовин проводився в Ладижинській міській лікарні.

У суді ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених вище не визнав, пояснивши, що наркотичних речовин він взагалі не вживає та не вживав їх 19 січня 2019 року. Про що він повідомляв лікарю під час проходження медичного огляду та зазначав у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього. Після того, як прилад, за допомогою якого у Ладижинській лікарні проводилось обстеження показав, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного спяніння, він попросив провести повторне обстеження, однак лікар відмов йому у цьому, зазначивши, що достатньо одного тесту. У звязку із тим, що наркотиків він не вживав, а у Ладижинській лікарні йому відмовили провести повторне обстеження, ОСОБА_1 того ж дня, звернувся КП «Соціотерапія» з проханням провести медичний огляд для встановлення факту вживання алкоголю та інших психоактивних речовин і ступеня спяніння. У результаті проведеного у присутності поліцейського медичного обстеження було встановлено відсутність ознак будь-якого спяніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити, з огляду на таке.

У письмових поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення Серія ОБ № 069821 від 19 січня 2019 року ОСОБА_1 зазначив, що наркотичних речовин не вживав.

У письмових поясненнях від 19 січня 2019 року, доданих до протоколу, ОСОБА_1 повідомив ті самі обставини, що і в суді, заперечивши вживання ним наркотичних засобів.

Як убачається із акта № 11 від 19 січня 2019 року медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння…, спілкуючись з лікарем, ОСОБА_1 заперечував факт вживання наркотичних речовин.

Згідно з висновком № 073 амбулаторного медичного огляду, який проводився 19 січня 2019 року у КП Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», ОСОБА_1 тверезий, ознак спяніння не виявлено.

Окрім того, із цього висновку вбачається, що у ОСОБА_1 відбиралось біологічне середовище сеча, яка власне і була предметом лабораторного дослідження, так званий мультитест.

Відповідно до хіміко-токсикологічного дослідження, складеного лікарем-лаборантом КП ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_2 № 073 від 19 січня 2019 року, у сечі ОСОБА_1 не виявлено: опіатів, канабіноїдів, кокаїну, амфетаміну, метаамфетаміну та бензодіазепіну.

Згідно з довідкою Шаргородської центральної районної лікарні № 6 від 18 лютого 2019 року ОСОБА_1 на диспансерному обліку у наркотичному кабінеті не стоїть і за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався.

Відповідно до довідки-характеристики, виданої виконкомом Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 18 лютого 2019 року № 488, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи скарги, повязані з розглядом національними судам справ про адміністративні правопорушення, для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає справи про адміністративні правопорушення кримінальними (рішення у справах «Лучанінова проти України», «Енгель та інші проти Нідерландів», ухвала щодо прийнятності «Рибка проти України»).

Отже, з метою справедливого судового розгляду та дотримання ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд розглядатиме цю справу, застосовуючи стандарти, які ставляться національним законодавством до справ, у яких особи обвинувачуються у вчиненні злочинів.

Так, згідно з ч 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У цій справі містяться два медичних висновки щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення у нього стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, складені в один і той же день 19 січня 2019 року, щоправда зі значним проміжком часу.

При цьому, згідно з висновком, доданим до протоколу ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного спяніння, а згідно з висновком, наданим ОСОБА_1, останній тверезий, ознак спяніння не виявлено.

Суд також зауважує, що при проведенні медичного огляду за зверненням ОСОБА_1, у нього відбиралось біологічне середовище сеча, яка зберігається у КП ВОНД «Соціотерапія», що вбачається із листа цієї установи № 1/1-96 від 26 лютого 2019 року та відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі Інструкція).

Натомість, згідно з листом КП «Ладижинська міська лікарня» від 27 лютого 2019 року № 265, під час огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного спяніння 19 січня 2019 року, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу в організмі особи з використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, лікарем не здійснювалось та зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження не відбирались.

Не проведення під час огляду ОСОБА_1 лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу суперечить пункту 7 Інструкції, згідно з яким таке лабораторне дослідження - обовязкове.

З огляду на це, суд вважає, що висновок № 11 від 19 січня 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, доданий до протоколу відносно ОСОБА_1 одержаний з порушенням закону, а отже, є недопустимим доказом.

Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суду не надано жодного належного та допустимого доказу наявності події адміністративного правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1, а тому провадження у цій справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 247, 251, 252, 256, 272, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя І.Л.Строгий