ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Клімової Л.В., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Постановою судді місцевого суду встановлено, що 26 березня 2019 року о 15 годині 10 хвилин в м. Миколаєві по вул. 7 Слобідська, в районі будинку 81, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно висновку Миколаївського наркологічного диспансеру № 270 від 26 березня 2019 року водій ОСОБА_1 відмовився від здачі біологічних матеріалів, чим порушив вимоги пункту 2.5 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2019 року та закрити провадження

по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначає, що перше судове засідання в місцевому судді відбулося 26 червня 2019 року, та воно було перенесене на 17 липня 2019 року. 17 липня 2019 року він прибув до Ленінського районного суду м. Миколаєва, але судове засідання не відбулося та помічник судді пояснила, що справу за його адміністративним правопорушенням за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито. 3 вересня 2019 року, перебуваючи в Ленінському районному судді м. Миколаєва вирішив забрати рішення суду по вказаній справі та цього ж дня дізнався про його результати.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на підтримку клопотання, дослідивши матеріали справи, вважаю, що по чинній справі підстави для поновлення строку на подання апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно із частиною 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Процедура визначення строку для подання апеляційної скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими фактичними даними.

Як слідує з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційну скаргу на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2019 року особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подано 12 вересня 2019 року, тобто, з пропуском строку, встановленого для її оскарження.

У клопотанні про поновлення строку особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вказує, що перше судове засідання в місцевому судді відбулося 26 червня 2019 року, та воно було перенесене на 17 липня 2019 року. 17 липня 2019 року він прибув до Ленінського районного суду м. Миколаєва, але судове засідання не відбулося та помічник судді пояснила, що справу за його адміністративним правопорушенням за частиною 1 статті 130 КУпАП закрито. 3 вересня 2019 року, перебуваючи в Ленінському районному судді м. Миколаєва вирішив забрати рішення суду по вказаній справі та цього ж дня дізнався про його результати.

Як слідує з матеріалів справи, а саме із розписки (а.с. 14), ОСОБА_1 був присутнім 26 червня 2019 року в судовому засіданні в місцевому судді та достеменно знав, що розгляд справи переноситься на 17 липня 2019 року.

За такого, особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 знав, що суддею місцевого суду буде розглядатись 17 липня 2019 року, відносно нього справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови судді був для нього передбачуваний. Окрім того, як стверджує ОСОБА_1 , секретар того ж дня повідомила йому про розгляд справи і закриття її.

Своїм правом диспозитивності особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 розпорядився на власний розсуд.

На думку суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 міг обґрунтовано очікувати, що суддею місцевого суду буде розглянута відносно нього справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто і строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови судді був для нього передбачуваний.

За приписами ч. 2 ст. 294 КУпАП, закон пов`язує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою отримання вказаними у ній особами копії постанови судді, а з датою винесення судового рішення.

За такого, апелянтом без поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не знаходить підстав для поновлення особі, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2019 року.

На підставі ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Керуючись частиною 2 статті 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя