Дата документу 01.11.2019
Справа № 334/6921/19
Провадження № 3/334/1721/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли Управління служби безпеки України в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, працює начальником департаменту електричних підстанцій заступника директора технічного ВП «Дніпровська енергетична компанія «Укренерго», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

За п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом директора технічного ВП «Дніпровська електроенергетична система» ДП «НЕК «Укренерго» від 16.07.2018 № 887К на посаду начальника департаменту електричних підстанцій - заступника директора технічного ВП «Дніпровська електроенергетична система» ДП «НЕК «Укренерго» призначено ОСОБА_1 , якому розпорядженням органів СБ України від 08.01.2019 № 4Д надано допуск до державної таємниці за формою 3 (три).

Відповідно до вимог статті 27 Закону України «Про державну таємницю» та п. 65 Порядку-939, ОСОБА_1 надано доступ до державної таємниці зі ступенем секретності інформації «Таємно» (наказ від 28.01.2019 № 2 ДСК/РСО).

04.12,2018 ОСОБА_1 взяв на себе письмове «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці» (форми 9, додається), яким визначено повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про державну таємницю», або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної державної таємниці, а також про свій виїзд з України, додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Відповідно до вимог ст. 28 «Обов`язки громадянина щодо збереження державної таємниці» Закону України «Про державну таємницю» та п.п. 116, 696, 697, 698, 699 Порядку-939, громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний виконувати вимоги режиму секретності, повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про державну таємницю», або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.

Проте, встановлено факт виїзду ОСОБА_1 за межі України, який підтверджується даними «Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України». Так, у період з 07.07.2019 по 19.07.2019 ОСОБА_1 здійснив виїзд у приватних справах до Грузії (м. Тбілісі), без відповідного обов`язкового письмового повідомлення про це посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці та РСО ВП «Дніпровська електроенергетична система» ДП «ПЕК «Укренерго», У зв`язку з чим, зазначений факт не зафіксовано в «Журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці Дніпровської ЕС». Відповідно до цього, інструктаж ОСОБА_1 керівником групи режимно-секретної роботи ОСОБА_2 перед виїздом у приватних справах за межі України та співбесіда після його повернення не проводилася, не з`ясовано наявність чи відсутність обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією тощо.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та п.п.116, 696, 697, 698, 699 Порядку-939, а також не виконав взяте на себе письмове «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці», чим створив загрозу витоку секретної інформації, за що передбачена відповідальність за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП. Вказане правопорушення зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серія №59/17/22 від 20.09.2019 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою провину у скоєному правопорушенні визнав пояснив обставини, за яких вчинив вказане адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, також підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення №59/17/22 від 20.09.2019 року; письмовими поясненнями; копією наказу про призначення на посаду; копія довідки про надання допуску; копією посадової інструкції; копією журналу про виїзду за кордон працівників.

Дії правопорушника суд кваліфікує за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, як невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь його провини, та приходить до висновку про можливість накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 212-2, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя: Козлова Н. Ю.