Справа № 490/7900/18
Провадження № 3/489/9/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - Васильченко Н.О.,

за участі секретаря судового засідання - Лейфури Д.О.,

прокурора - Омелян А.В.,

захисників - Літкової Л.В., Щукіної Н.О.,

особи яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши матеріали, які надійшли від Миколаївського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, відносно:

АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу Національної поліції №1 від 06.11.2015р. Вітовське відділення поліції Корабельного відділу поліції є структурним підрозділом ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до наказу № 205 о/с від 28.07.2016р. ГУНП ОСОБА_3 був призначений на посаду поліцейського Сектору реагування патрульної поліції №4 Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області.

Таким чином, ОСОБА_3 займаючи посаду поліцейського СРПП №4 Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області та згідно п.п."з" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" відносився до суб’єкту, на якого поширюється дія вказаного Закону та був зобов’язаний подавати декларацію відповідно до цього Закону.

16.01.2018р. наказом №14 о/с від 15.01.2018р. ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 було звільнено згідно п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію України».

Згідно абз.1 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені в п.1, підпунктах «а» та «в» п.2, п.5 ч.1 ст. 3 цього ж Закону, які припиняють діяльність пов’язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу 2 Рішення Національного агенства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016р., ОСОБА_3 повинен був подати електронну декларацію суб’єкта декларування, який припиняє діяльність, пов’язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше дня такого припинення, а якщо припинення зазначених функцій відбулось з ініціативи роботадавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб’єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатись про таке припинення.

Згідно відомостей Головного Управління національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 був звільнений та отримав трудову книжку – 16.01.2018р.

Відповідно до витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» наданого Департаментом внутрішньої безпеки Національної поліції України , 21.03.2018р. виявлено факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_3, як особою, уповноваженою на виконання фукцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), а саме – 05.09.2018р. о 12 год. 06 хв.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкрімінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 12.03.2018р. о 00:09 год., він подав та оприлюднив на сайті НАЗК декларацію (перед звільненням), за період не охоплений раніше поданими деклараціями, що відповідає вимогам ст.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та підтверджується витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». У вересні 2018р. йому зателефонував співробітник Миколаївського УДВБ та повідомив, що декларація, яку він подавав (перед звільненням), не віборажається на сайті НАЗК та попросив подати її повторно, внаслідок чого він опубліковав декларацію вдруге - 05.09.2018р. о 12 год.06 хв. Вимоги чинного законадавства він не порушував.

Захисники Літкова Л.В., Щукіна Н.О. в судовому засіданні наголошували на відсутності в діях ОСОБА_3 складу адмністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6КУпАП та просили суд закрити провадження з вказаних підстав.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати стягнення передбачене санкцією статті.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисників, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Диспозиція ч.1 ст. 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під час розгляду справи встановлено, що 16.01.2018р. поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Вітовського відділення поліції Корабельного відділу поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_3 було звільнено, згідно п.7 ч.1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію України", а 12.03.2018р. о 00:09 год. ОСОБА_3 оприлюднив декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно п.2 ч.5 розділу другого роз'яснення Національного агенства з питань запобігання корупції про порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного деражвного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції від 10.06.2016р. №3, декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулось з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Разом з тим, ч.2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" не передбачено конкретних строків подачи декларації особами повноваження яких припиняються у зв'язку із звільненням. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації, в разі припинення діяльності, унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав вимоги ч. ч.1, 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" щодо строку і форми подачі декларації, а також періоду, що полягає декларуванню.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі №223-943/04-17 від 22.05.2017р. зазначив, що вирішуючи питання про притягненя осіб до відповідальності за вчинення кримінального правопрушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особина лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агенства з питань запобігання корупції, витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебування під вартою.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопрушення, в тому числі пов'язаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкрімінованого їй адміністративного правопрушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об'єктивних та суб'єктивних ознак, які характеризують діяння як правопрушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопрушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопрушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному Законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопрушення, винність данної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. Обв'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопрушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх совокупності, керуючись Законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

П.1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки наявні докази свідчать про дотримання ОСОБА_3 вимог законодавства щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, то відсутні підстави для притягнення його до відповідальності за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п.1.ч.1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно АДРЕСА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.О. Васильченко