ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/378/19 Справа № 199/464/19
Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шевченко Олександра Аркадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2019 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_3, 02.01.2019 року, о 13 год. 05 хв., рухаючись по вул. Калиновій 37 в м. Дніпрі, керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовилася у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Шевченко О.А. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2019 року та закрити провадження по справі.

За доводами апелянта судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини справи, які мають значення для її вирішення, постанова суду першої інстанції винесена з порушення норм законодавства, зокрема процесуального права, а саме не було викликано в судове засідання свідків, суд першої інстанції обмежився лише письмовими поясненнями, внаслідок чого зазначене рішення суду не можна вважати законним та обґрунтованим.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції зокрема було допущено порушення наступних принципів судочинства, закріплених у Конституції України та КУпАП: суд в порушення вимог п. 2 ст. 278 КУпАП розглянув справу не дивлячись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП; судом під час ухвалення оскаржуваного рішення проігноровано вимогу закону щодо всебічного, повного, об'єктивного, безпосереднього дослідження доказів, їх достовірності, а також щодо аналізу взаємного зв'язку доказів у їх сукупності; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; всупереч вимогам ст. 252 КУпАП суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Крім цього апелянт стверджує, що проведення поліцейськими огляду на стан сп'яніння, а також складання та оформлення відповідних матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення здійснювалось з численними порушеннями норм діючого законодавства, якими передбачено конкретний порядок встановлення стану наркотичного або іншого сп'яніння, а також порядок дій у разі відмови від проходження такого огляду на місці події.

Зазначає, що працівниками поліції в ході встановлення у нього ознак алкогольного сп’яніння було порушено вимоги ст. 266 КУпАП та п. 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп’яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015р. № 1452/735, а саме те, що працівники поліції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп’яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, повинні були направити його до найближчого закладу охорони здоров’я. Вказаних вимог працівники поліції не виконали.

Таким чином, виходячи із ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь ОСОБА_3, в його діях відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Шевченко О.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши наявні у справі відеофайли, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_3 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об'єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_3 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 179628 від 02 січня 2019 року, який складений уповноваженою на те особою з дотримання вимог ст. 256 КУпАП щодо змісту протоколу, згідно з яким 02.01.2019 року, о 13 год. 05 хв., рухаючись по вул. Калиновій 37 в м. Дніпрі, керував автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовилася у присутності двох свідків. (а.с. 1);

- у письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_3 02 січня 2019 року по вул. Калиновій 37, в м. Дніпрі від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, водночас жодних зауважень щодо правомірності дій працівників поліції в протоколі не вказали (а.с. 2, 3);

- даними відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, повністю підтверджують обставини викладені у протоколі та постанові суду, у тому числі відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Отже, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у порушенні п. 2.5 ПДР України, згідно з яким водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп'яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп'яніння – звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, виявлені працівниками поліції 02.01.2019 року у ОСОБА_3, в розумінні п. п. 1, 2 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення працівником поліції огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови в проходженні огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що співробітником патрульної поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено ряд вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставними та спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме апелянтом вимог п. 2.5 ПДР.

Про безпідставність посилань ОСОБА_3 щодо порушення співробітниками патрульної поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду свідчить також відеозапис із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Дніпрі Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 02 січня 2019 року щодо ОСОБА_3, який міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_3, в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Таким чином, вказаним відеозаписом спростовуються доводи апелянта щодо недотримання співробітниками патрульної поліції процедури проведення відповідного огляду на стан сп'яніння, а також доводи про недотримання вимог закону під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом'якшують відповідальність. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

За таких обставин, постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2019 року щодо ОСОБА_3 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Не підлягає задоволенню і клопотання адвоката Шевченко О.А. про закриття адміністративної справи щодо ОСОБА_3 на підставі ст. 38 КУпАП, у зв'язку з тим з тим, що на даний час сплинули строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, на момент розгляду справу судом першої інстанції, строк передбачений ст. 38 КУпАП не сплинув, а отже вказане клопотання не ґрунтується на законі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Шевченко Олександра Аркадійовича, який діє в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2019 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

Апеляційного суд О.Ю. Іванченко