Справа № 212/624/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_2, 03квітня ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ПрАТ «ЦГЗК», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

В січні 2019 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровської області надійшли справи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124КУпАП та ст.122-4КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП постановою судді від 15.02.2019 року справи обєднані в одне провадження для спільного розгляду.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД 195665 від 17.01.2019 року, ОСОБА_2, 04.01.2019 року об 18.24 годині, керуючи транспортним засобом, марки ВАЗ 21099, номерний знак «ВМ 4767 ВН» на будинковій території по вул. Синьоводській біля буд.8, не стежив за дорожньою обстановкою рухаючись заднім ходом не був уважний не звернувся до допомогою до інших осіб та скоїв наїзд на припаркований по ходу руху автомобіль SkodaSuper В номерний знак «АЕ 2527 НМ» чим порушив п. п. 2.3д, 10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 195666 від 17.01.2019 року, ОСОБА_2, 04.01.2019 року о 18.24 годині, керуючи транспортним засобом, марки ВАЗ 21099, номерний знак «ВМ 4767 ВН» на будинковій території по вул. Синьоводській біля буд.8, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої був причетний та про ДТП не повідомив, чим порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, пояснив що 04.01.2019 року ввечері мав намір виїхати з двору свого будинку по вул. Синьоводській в м. Кривому Розі на своєму автомобілі ВАЗ, але йому частково перекривав дорогу автомобільSkodaSuper В, він рухався безперешкодно заднім ходом, коли порівнявся з автомобілем SkodaSuper В, який був без водія, він побачив, як ззаду цього автомобіля вийшов чоловік потерпілої, підійшов до нього, почав оглядати його автомобіль ВАЗ. Він зупинився паралельно з автомобілем SkodaSuper В з боку водійської двері на відставні достатній щоб вільно відчинялись двері обох автомобілів. Чоловік декілька хвилин чоловік оглядав його автомобіль, сказав, що в нього не відкриваються водійські двері та маються вмятини лівого переднього крила. Оглянувши його автомобіль Ваз, на якому не було жодних пошкоджень окрім невеликої полоси на задньому бампері, але вона утворилась задовго до цього дня, інших ушкоджень не було, машина були щойно після мийки. Він запитав чоловіка чи може він їхати та чи має він до нього претензії, на що останній відпустив його і він поїхав на роботу. Оскільки автомобіль SkodaSuper В залишився стояти на місці, він був змушений обїжджати його по ямам в бік головної дороги. З місця ДТП він не зникав, жодного зіткнення не допускав, претензій до нього водій SkodaSuper В не предявляв, поліцію одразу ж не викликав і не пропонував викликати. Він також не мав наміру викликати поліцію, тому що ніякого ДТП не було. В цей же вечір, коли він був в нічну зміну на роботі йому зателефонувала мати і повідомила, що його шукає поліція, передала слухавку, він пояснив, що зранку після зміни буде вдома, ніякого ДТП не вчиняв, не переховується. Зранку він на своєму автомобілі приїхав і зустрівся з потерпілими, предявив їм для огляду свій автомобіль, вони також були на своєму автомобілі SkodaSuper В, показували ушкодження, пропонували скласти євро протокол, щоб їм не ремонтувати автомобіль за свої кошти. Він відмовився, потерпіла та її чоловік пропонували викликати експерта для огляду двох автомобілів, але оплатити послуги навпіл, він також відмовився, оскільки не вчиняв ДТП та не пошкоджував їх автомобіль. Вони розїхались, поліцію ані попрілі ані він знову не викликали, пошкодження автомобілів ніхто не фіксував. Через 2 тижні приїхала поліція, він написав пояснення, що не вчиняв ДТП та не зникав з місця. В той же час у дворі будинку, де начеб то сталось ДТП і не було ані його машини ані автомобіля SkodaSuper В, він бачив вже готовий малюнок зі схемою ДТП в руках у працівника поліції, який не підписував. Він з працівниками поліції поїхав до свого автомобіля ВАЗ, який стояв в іншому місці, вони його оглянули і зробили фото. На теперішній час автомобіль Ваз не перебуває у його користуванні приблизно з кінця січня 2019 року, а автомобіль потерпілих також частково відремонтований.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 вражав, що провина ОСОБА_2 не доведена належними та допустимим доказами, а ґрунтується лише на припущеннях. Схема ДТП складена з порушеннями, майже через два тижні після моменту начеб то події ДТП, на схемі відсутні зображення автомобілів, їх взаєморозташування. З доданої фото таблиці не можливо зрозуміти які автомобілі зображені і коли зроблено ці фото, при цьому автомобілем Skoda Super В потерпілі продовжували користуватись після 04.01.2019 року і до моменту складення схеми та протоколу.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини, вказані в протоколі, пояснила, що 04.01.2019 року близько 18.00 години вона зі своїм чоловіком ОСОБА_5, який був за кермом її автомобіля SkodaSuperВ,приїхали у двір свого будинку, зупинились біля підїзду, у неї боліла спина, тому чоловік вирішив занести пакети з продуктами в квартиру, чоловік побачив, що інша машина збирається виїздити з двора, бо вмикнула задні габарити, а їх машина перегородила виїзд, і сказав їй що треба бігти дуже швидко. Вони побігли до дому, а через 1,5 хвилини чоловік повернувся у двір, набрав її і сказав, що їх машину хтось вдарив. Вона особисто не бачила, яким чином була пошкоджена їх машина, почала бігати по сусідам і шукати водія автомобіля Ваз, якого бачив її чоловік у дворі. Потім вже викликали поліцію, мама ОСОБА_2 пояснила, що він на роботі, передала слухавку працівникам поліції. В той вечір поліція їм сказала, що буде оформлений матеріал як пошкодження майна і уїхала, їх автомобіль оглянули, але схему ДТП не складали. Наступного дня вони зустрілись з ОСОБА_2 неподалік дому, хотіли мирним шляхом вирішити це питання, пропонували скласти європотокол, але він відмовився, експерта викликати також відмовився. Поліцію наступного дня не викликали, тому що вперше в такій ситуації і не зорієнтувались. Прочекавши декілька днів, вони почали зясовувати долю своєї первісної заяви до поліції, їм сказали, що дії будуть перекваліфіковані з пошкодження майна на ДТП, тому 10.01.2019 року вона написала заяву до поліції і вказала, хто вчинив пошкодження її автомобіля.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 вважав, що провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена в повному обсязі письмовими матеріалами, схемою ДТП, фото таблицею, де зафіксовані пошкодження обох автомобілів,а також поясненнями свідка ОСОБА_7, дії поліції в частині неналежного оформлення матеріалів одразу на місці ДТП не є предметом розгляду даної справи і не спростовують провини ОСОБА_2 у ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 04.01.2019 року ввечері вона вийшла на балкон розвісити білизну, побачила як у їх двір заїжджала машина ОСОБА_5 - SkodaSuper В, у дворі була ще інша машина, марки не знає, номерного знаку не бачила, було темно, яка рухалась заднім ходом. Роман з дружиною вибігли зі свого автомобіля і побігли до підїзду, а інша машина продовжила рух заднім ходом в напрямку виїзду з двору будинків, де стояла машина SkodaSuper В, наблизилась до неї впритул і «вперлась» задньою частиною до бокової частини. Удару вона особисто не бачила, звуку удару, скреготу металу чи інших характерних звуків для зіткнення машин, вона не чула. Чи були на машинах якісь пошкодження і що відбувалось після цього, вона також не бачила, оскільки було холодно і вона повернулась в квартиру. Хто був за кермом іншого автомобіля і який саме це був автомобіль вона також не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що 04.01.2019 року близько 18.00 години на автомобілі SkodaSuperВ з дружиною заїхав у двір свого будинку, зупинився біля підїзду, у дружини боліла спина, тому він вирішив занести пакети з продуктами в квартиру. У дворі стояв автомобіль ВАЗ, він бачив, що ВАЗ завівся і щоб дати можливість йому виїхати з дворів будинку, він сказав дружині швидко виходити, заніс пакети і повернувся до машини через декілька хвилин. Паралельно його машині на відставні приблизно один метр стояв автомобіль ВАЗ, ОСОБА_2 був за кермом. Він хотів сісти за кермо свого автомобіля, але двері не відчинялись, тому він почав оглядати свою машину, а потім машину ОСОБА_2. На його автомобілі були пошкодження переднього лівого крила, двері не відчинялись. Він не пропонував ОСОБА_2 в той же вечір скласти євро протокол або викликати та зачекати поліцію. Коли ОСОБА_2 поїхав з двору будинку, він зателефонував дружині і вони викликали поліцію, яка по приїзду не складала схеми ДТП чи протоколу, а оформили подію як порчу майна, тому що ніхто не бачив, що відбулось ДТП. Наступного дня вони для мирного вирішення питання, зустрілись з ОСОБА_2, оглянули його машину, було гарно видно царапіни на задньому бампері збоку, пошкоджень лакофарбового покриття не було. Вони запропонували скласти європотокол, але ОСОБА_2 відмовився, поліцію наступного дня не викликали, тому що не зорієнтувались. Через декілька днів дружина почала зясовувати про долю своєї заяви, сказали написати заяву, що вона і зробила. Особисто він не бачив, як і чим ОСОБА_2 вдарив його машину, але у дворі інших машин не було, тому вважає, що це саме він і саме машиною завдав технічних пошкоджень автомобіля.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, кожен окремо, суду пояснили, що ОСОБА_2 їх колега, розповів що його звинувачують у ДТП і наступного дня 05.01.2019 року вони разом з ОСОБА_2 зустрічались з потерпілими, але безпосередніми свідками подій не були.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно ст.283 КУпАП маєґ рунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечнихдоказах.

Зі змісту статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Детально вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, суддя дійшов висновку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст.124, 122-4 КУпАП в судовому засіданні не встановлена та не підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Окрім того, статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні

ОСОБА_2 в ході судового засідання не заперечував факт знаходження його автомобілю у час та місці, зазначеному протоколі, заперечуючи сам факт події ДТП.

З дослідженої схеми ДТП, яка була складена 17.01.2019 року, як підтвердили учасники справи без транспортних засобів, не вбачається як були розташовані автомобілі, оскільки вони взагалі не позначені, зазначено лише місце наїзду, але не можливо встановити якими частинами контактували автомобілі та в якому положенні, яке було їх взаєморозташування. Не відображено у схемі також повні дані автомобіля Ваз, фото якого додані до схеми, а також не конкретизовано які саме пошкодження отримав автомобіль SkodaSuper В, зазначено лише - пошкодження лівої частину, а з доданих фото не можливо встановити яку саме частину та якого автомобіля зображено на фото та коли це зафіксовано. Ідентифікувати з наданих фото можливо лише автомобіль ВАЗ д.р.н. ВМ 4767 ВН, який у самій схемі не зазначений.

Із заяви ОСОБА_4 на адресу поліції від 10.01.2019 року вбачається, що нею було повідомлено про свідка ОСОБА_7, яка бачила наїзд на автомобіль потерпілої, проте вказаний свідок не зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, не встановлений та не опитаний працівниками поліції.

Пояснення вказаного свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні суд не вважає беззаперечним доказом провини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП та залишенні місця ДТП, оскільки свідком не підтверджено отримання жодним з транспортних засобів будь-яких механічних пошкоджень та не підтверджено факт залишення ОСОБА_2 місця ДТП.

При цьому, згідно п.1.10 ПДР України визначає дорожньо-транспортну пригоду як подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Жоден з допитаних свідків у судовому засіданні не підтвердив факт заподіяння механічних пошкоджень лівого переднього крила автомобіля SkodaSuper В, а отже і завдання матеріальних збитків з вини саме водія ОСОБА_2

Твердження свідка ОСОБА_5 про те, що у дворі будинку не було інших автомобілів та він відлучився на декілька хвилин не є беззаперечним доказом провини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП.

З наданого протоколу про адміністративне правопорушення, від 17.01.2019 року складеного щодо ОСОБА_2 за ст..122-4 КУпАП вбачається, що ОСОБА_2 залишив місце ДТП 04.01.2019 року, до якої був причетний та поліцію про це не повідомив. При цьому, поясненнями учасників судового розгляду підтверджено, що ОСОБА_2 зупинився, надав можливість оглянути свій автомобіль, на якому не було явних пошкоджень, а водій автомобіля SkodaSuper В ОСОБА_5, виявивши пошкодження свого автомобіля та наявність поруч водія іншого автомобіля, який одразу заперечив свою причетність до ДТП, також не повідомив про це працівників поліції, всупереч вимог п.2.10 ПДР України.

При цьому, обовязки передбачені вказаним пунктом ПДР поширюються на всіх водіїв транспортних засобів у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди не залежно від наявності в їх діях вини у ДТП.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження звернення будь-кого з водіїв до поліції 04.01.2019 року з метою фіксації факту події ДТП суду не надано, а отже відсутні обєктивні підстави вважати подію ДТП такою, що відбулася, і за таких обставин в діях водія ОСОБА_2 не вбачається порушень п.2.10 ПДР України, оскільки він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди, на його автомобілі були відсутні пошкодження, водій іншого автомобіля поліцію також одразу не повідомив, а тому вимоги ст.122-4 КУпАП ОСОБА_2 не порушив.

Твердження потерпілої про звернення її до поліції 04.01.2109 року та оформлення матеріалів за фактом псування її майна з наступною перекваліфікацією дій у адміністративний матеріал за фактом ДТП не підтверджені жодними доказами.

Враховуючи встановлений в судовому засіданні факт користування обома автомобілями після 04.01.2019 року до моменту складання протоколу та схеми ДТП 17.01.2019 року з фіксацію наявних на автомобілях пошкоджень в невідомий час, суд не вважає ці докази належними та допустимим, оскільки вони обєктивно викликають сумнів у їх достовірності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Таким чином, досліджені судом докази не доводять поза розумним сумнівом той факт, що механічні пошкодження на автомобілі Шкода Супер Б на лівому передньому крилі та порушення режиму відкривання дверей водія є наслідком контактної взаємодії з автомобілем ВАЗ 21099 під керуванням ОСОБА_2, яке відбулося саме 04.01.2019 року, а інші докази на підтвердження зазначеної обставини суду не надані, факт причетності ОСОБА_2 до дорожньо-транспортної пригоди та залишення ним місця ДТП належним та допустимими доказами не доведено.

Суд, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 , ст.122-4 КУпАП, у зв'язку з чим справа про підлягає закриттю на підставі п.1ст.247 КупАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження усправі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: М.Д. Власенко