"06" листопада 2019 р. Справа № 363/4468/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Вишгород
Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює на посаді начальника режимно секретної служби військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, капітана, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У ході проведення планової контрольної перевірки стану охорони державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме 30.09.2019 року, виявлено та задокументовано факти порушень з боку капітана ОСОБА_1 , а саме встановлено, що капітан ОСОБА_1 , як начальник режимно секретної служби, відповідає за своєчасне розроблення заходів щодо охорони державної таємниці, забезпечує режим секретності під час проведення всіх видів секретних робіт, здійснює контроль за станом режиму секретності у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Водночас, капітаном ОСОБА_1 не вживаються заходи щодо дотримання вимог режиму секретності під час чергування помічниками оперативних чергових у режимному приміщенні, передбаченому для цілодобового зберігання матеріальних носіїв секретної інформації. Зокрема, у режимному приміщенні № 1 передбаченого для цілодобового зберігання матеріальних носіїв секретної інформації, здійснюється чергування помічниками оперативних чергових військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яким не надано допуск та доступ до державної таємниці, а саме згідно графіку несення добових нарядів (затверджених командиром в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України від 25.07.2019 року), у серпні п.р. чергували наступні військовослужбовці: начальник служби (з організації публічних закупівель) капітан ОСОБА_2 чергував 07.08.2019 року та 09.08.2019 року; заступник начальника мобільного центру зв`язку допоміжного пункту управління по роботі з особовим складом капітан ОСОБА_3 , чергував 03.08.2019 року; командир 2 комендантського взводу роти бойового забезпечення старший лейтенант ОСОБА_4 , чергував 13.08.2019 року та 25.08.2019 року.

Таким чином, капітан ОСОБА_1 , як начальник режимно секретної служби, не вживає заходів для забезпечення режиму секретності та не здійснює контроль за охороною державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, внаслідок чого його дії створюють загрозу витоку секретної інформації.

Крім цього, відповідно до ст. 28 Закону, п. 116 Порядку капітан ОСОБА_1 , який має допуск і доступ до державної таємниці, зобов`язаний не допускати витоку секретної інформації та виконувати вимоги режиму секретності.

Отже, капітан ОСОБА_1 вчинив порушення, передбачені пунктом 6 частини першої статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), а саме не забезпечив контроль за охороною державної таємниці, а також порушив встановлений законодавством порядок надання допуску та доступу до державної таємниці.
Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП, зокрема, незабезпечення контролю за охороною державної таємниці - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав в повному обсязі та пояснив, що відповідно до пункту 212 Порядку №939 передбачено, що доступ у режимні приміщення (зона, території) надається за посадами керівнику підприємства, установи, організації, його заступнику з питань режиму, начальник РСО і його заступнику, а також особами, які мають безпосередній стосунок до проведення у приміщеннях (зонах, територія) секретних робіт. Доступ у режимні приміщення (зона, території)особами, які не мають безпосереднього стосунку до секретних робіт, що проводяться в них, можуть дозволити в разі службової потреби керівник підприємства, установи, організації, його заступник з питань режиму, начальника РСО чи його заступник.
Вказав, що ним дійснобули видані письмові накази від 05.08.2019 № 179 (по стройовій частині), від 08.08.2019 № 184 (по стройовій частині), від 02.08.2019 № 176 (по стройовій частині), від 23.08.2019 № 196 (по стройовій частині), від 09.08.2019 № 185 (по стройовій частині) щодо допуску до режимного приміщенні № 1 (приміщення оперативно-чергової служби) у якому передбачено цілодобове зберігання МНСІ, у статусі помічника оперативного чергового, а саме, начальника служби (з організації публічних закупівель) капітана ОСОБА_2 , чергував 07.08.2019 та 09.08.2019; заступника начальника мобільного центру зв`язку допоміжного пункту управління по роботі з особовим складом капітан ОСОБА_3 , чергував 03.08.2019; командира 2 комендантського взводу роти бойового забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_4 , чергував 13.08.2019 та 25.08.2019 року. ОСОБА_1 також підтвердив, що начальник служби (з організації публічних закупівель) капітан ОСОБА_2 , заступник начальника мобільного центру зв`язку допоміжного пункту управління по роботі з особовим складом капітан ОСОБА_3 та командир 2 комендантського взводу роти бойового забезпечення старший лейтенант ОСОБА_4 перебували на чергуванні та були допущені до режимного приміщенні № 1 (приміщення оперативно-чергової служби) у якому передбачено цілодобове зберігання МНСІ на підставі виданого ним наказу та ці особи не мають повноважень до доступу до державної таємниці.
Допитаний в судовому засіданні головний спеціаліст 3 відділу 1 управління Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України майор ОСОБА_5 пояснив, що 30.09.2019 року ним проводилась планова контрольна перевірка стану охорони державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення якої було зафіксовано вчинення капітаном ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, а саме встановлено, що капітан ОСОБА_1 , як начальник режимно секретної служби, відповідає за своєчасне розроблення заходів щодо охорони державної таємниці, забезпечує режим секретності під час проведення всіх видів секретних робіт, здійснює контроль за станом режиму секретності у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При розгляді справи слід з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя у постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності та дати їм належну оцінку в їх сукупності.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, щокапітан ОСОБА_1 , є начальником режимно секретної служби, який відповідає за своєчасне розроблення заходів щодо охорони державної таємниці, забезпечує режим секретності під час проведення всіх видів секретних робіт, здійснює контроль за станом режиму секретності у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Згідно графіку несення добових нарядів (затверджених командиром в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України від 25.07.2019 року), у серпні п.р. чергували наступні військовослужбовці: начальник служби (з організації публічних закупівель) капітан ОСОБА_2 чергував 07.08.2019 року та 09.08.2019 року; заступник начальника мобільного центру зв`язку допоміжного пункту управління по роботі з особовим складом капітан ОСОБА_3 , чергував 03.08.2019 року; командир 2 комендантського взводу роти бойового забезпечення старший лейтенант ОСОБА_4 , чергував 13.08.2019 року та 25.08.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наданих до суду доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 63 від 21.10.2019р., витягом з нормативних актів у сфері охорони державної таємниці Закону України «Про державну таємницю», порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 року № 939, витягом з акту перевірки стану охорони державної таємниці у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України від 30.03.2019 року № 26/1/3-7670дск, зобов`язанням громадянина України у зв`язку з доступом до державної таємниці ОСОБА_1 від 12.05.2016 року, витягом з облікової картки громадянина про надання допуску до доступу до державної таємниці, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 07.06.2019 року № 130, функціональними обов`язками начальника режимно секретної служби затвердженими 10.06.2019 року т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 13.05.2016 року № 17 рсо.
Так, п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Згідно із статтею 18 Закону України «Про державну таємницю» з метою охорони державної таємниці впроваджуютьсяєдині вимоги до виготовлення, користування, збереження, передачі, транспортування та обліку матеріальних носіїв секретної інформації.
Пунктом 212 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі Порядок №939)передбачено, що доступ у режимні приміщення (зона, території) надається за посадами керівнику підприємства, установи, організації, його заступнику з питань режиму, начальник РСО і його заступнику, а також особами, які мають безпосередній стосунок до проведення у приміщеннях (зонах, територія) секретних робіт. Доступ у режимні приміщення (зона, території) особами, які не мають безпосереднього стосунку до секретних робіт, що проводяться в них, можуть дозволити в разі службової потреби керівник підприємства, установи, організації, його заступник з питань режиму, начальника РСО чи його заступник.
Згідно п.5 ч.1 статті 28 Закону України «Про державну таємницю» №3855 від 21.01.1994 року, громадянин якому надано допуск до державної таємниці зобов`язаний, повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.
До письмових наказів капітана ОСОБА_1 від 05.08.2019 № 179 (по стройовій частині), від 08.08.2019 № 184 (по стройовій частині), від 02.08.2019 № 176 (по стройовій частині), від 23.08.2019 № 196 (по стройовій частині), від 09.08.2019 № 185 (по стройовій частині) щодо допуску до режимного приміщенні № 1 (приміщення оперативно-чергової служби) у якому передбачено цілодобове зберігання МНСІ, суд ставиться критично, оскільки вони видані на ім`я осіб, які не мають право допуску та доступу до державнї таємниці.
Отже, начальником режимно-секретної служби військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_1 не було вжито належних заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці у режимному приміщенні № 1 (приміщення оперативно-чергової служби) військової частини НОМЕР_1 , у якому на підставі виданих капітаном ОСОБА_1 наказів було передбачено цілодобове зберігання МНСІ та допускалистя для чергування помічники оперативних чергових військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Отже, капітан ОСОБА_1 вчинив порушення, передбачені пунктом 6 частини першої статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), а саме не забезпечив контроль за охороною державної таємниці, а також порушив встановлений законодавством порядок надання допуску та доступу до державної таємниці.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає, що оскільки адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, стягнення правопорушнику слід призначити у виді штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 212, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та призначити покарання у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 170 (сто сімдесят) гривень.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя М.Б. Баличева