Справа № 686/4334/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Продан Б.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2., Хмельницької обл., не працюючого,

- за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, 04.02.2019 року о 18 год. 00 хв. в с. Гелетинці по вул. Примакова 10, Хмельницького р-ну., Хмельницької обл., вчинив насильство в сімї психологічного характеру, а саме виражався нецензурними словами та погрожував фізичною розправою своїй дружині, ОСОБА_2

В діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України», «ОСОБА_3 проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1 нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у скоєному ним правопорушенні підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 627796 від 04.02.2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, рапортом працівника поліції та іншими матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 доведена, дії за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України кваліфіковані вірно, враховуючи особу правопорушника та беручи до уваги, що для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, переконаний, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, 283, 284-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя