Справа № 565/34/19
Провадження № 3/565/140/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Ковтуновича М.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України (НОМЕР_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, мкрн БудівельниківАДРЕСА_1

за ст. 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КУпАП, в тому, що 18 грудня 2018 року о 09 год. 20 хв. по вул. Енергетиків у м. Вараш Рівненської області він, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки Renault Trafic (держномер ВК 8608 ВВ) не надав перевагу пішоходу, який переходив проїздну частину по пішохідному переходу в результаті чого здійснив наїзд на ОСОБА_2 та в подальшому залишив на порушення встановлених правил місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, чим порушив вимоги п.2.10 (а) ПДР.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП не визнав повністю. З його пояснень слідує, що 18 грудня 2018 року о 09 год. 20 хв. він рухався вищевказаним автомобілем «Renault Trafic» зі сторони автовокзалу в напрямку ДЗ «СМСЧ №3» м.Вараш, оскільки віз у лікарню дружину ОСОБА_3 Наближаючись до пішохідного переходу поблизу магазину «Вопак» по вул. Енергетиків м.Вараш, він розминався з зустрічним автомобілем. Із-за зустрічного транспортного засобу вибігла дитина, яка бігла прямо під його автомобіль. ОСОБА_1, розуміючи, що може наїхати на дитину, прийняв вправо та виїхав на купу снігу, нагорнуту снігоприбиральною технікою і зупинився, оскільки швидкість автомобіля була низькою. ОСОБА_1 не бачив та не чув чи зачепив дитину, так як дитина залишилась ліворуч від його автомобіля. Звуку зіткнення не було чути. Коли ОСОБА_1 вийшов на вулицю, то за його автомобілем стояв хлопчик віку 7-8 років, який на запитання ОСОБА_1 відповів, що все з ним добре. Жодних ушкоджень дитина не мала, одяг був чистий. Випадкова перехожа стала сваритися на хлопчика і він побіг далі. Невідомий чоловік сказав ОСОБА_1 про те, що викликав поліцію. Останній чекав поліцейських приблизно 20 хв. і не дочекавшись, повіз до лікарні дружину, так як в неї був гострий біль. Повертаючись приблизно через 5-10 хвилин повз того ж місця події, він не бачив там поліцейських. Вважає, що не вчинив порушення у виді залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки ця подія, згідно з правилами дорожнього руху не є дорожньо-транспортною пригодою. Щодо справи за ст.124 КУпАП йому лише відомо про складення такого протоколу, однак подальшого розгляду справи не було.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_3, в той день її чоловік віз автомобілем у лікарню. При зустрічному роз'їзді, із-за зустрічного автомобіля вибіг хлопчик 8-9 років і, щоб уникнути наїзду, ОСОБА_1 скерував управо, в'їхав у купу снігу та зупинив автомобіль. Коли вийшли з автомобіля, то хлопчик стояв цілий, неушкоджений, біля нього стояла жінка, яка запитувала куди він так біг. Хлопчик сказав, що піде до шкоди і побіг далі. Свідок зазначає, що хлопець із автомобілем не зіткнувся. Простоявши на місці події приблизно двадцять хвилин, поліцейських не було. Тоді ОСОБА_1 завіз свідка до жіночої консультації, куди вона направлялася через біль.

За викликом суду малолітній потерпілий - учасник події ОСОБА_2 для розгляду справи не з'явився. Законний представник малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_4 в суді повідомила, що її син ОСОБА_5 починав плакати, коли вона повідомляла про необхідність явки до суду, не хотів іти до суду. Також зазначала, що дитина дуже травмована психологічно, боїться переходити через той пішохідний перехід. Внаслідок розглядуваної події поранення у дитини не було і не було завдано матеріальних збитків.

З письмових пояснень малолітнього ОСОБА_2 від 18.12.2018р. вбачається, що в той день він переходив дорогу у дозволеному місці, по пішохідному переходу, рухаючись зі сторони вул.Енергетиків до м-ну Будівельників м. Вараш. Під час переходу його не пропустив автомобіль білого кольору та здійснив наїзд на нього, від чого ОСОБА_2 впав. Удар автомобіля прийшовся в ділянку голови, однак фізичного болю ОСОБА_2 не зазнав. Після цього до ОСОБА_2 підійшов водій автомобіля, на запитання останнього ОСОБА_2 відповів, що все добре та, злякавшись, побіг з місця події.

У письмових поясненнях свідка ОСОБА_6 йдеться про те, що він бачив як водій автомобіля Опель Віваро заїхав на купу снігу. Потім побачив, що на снігу лежить дитина і водій її піднімає. На запитання ОСОБА_6 водій відповів, що зачепив дитину. Про цю подію ОСОБА_6 повідомив поліцію. Дитина пішла у невідомому напрямку, хоча ОСОБА_6 просив, щоб він залишився. Далі водій автомобіля виїхав з снігу та поїхав.

Відповідно до норми п.2.10 (а) ПДР України, порушення якої інкриміноване ОСОБА_1, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Норма ст.122-4 КУпАП встановлює відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У п.1.10 ПДР України визначене поняття дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Із системного аналізу змісту наведених норм слідує, що відповідальність водія транспортного засобу настає у разі залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тобто такої події, що сталася під час руху транспортного засобу, та внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Наведене означає, що за змістом закону не кожну подію на дорозі слід кваліфікувати як дорожньо-транспортну пригоду, а тільки таку, що містить необхідні ознаки, визначені у вищенаведеному пункті 1.10 ПДР України.

Відповідно до інформації онлайн-енциклопедії Вікіпедія дано визначення терміну поранення процес, який спричинений дією різноманітних факторів зовнішнього середовища (природніх та штучних), що призводить до виникнення рани чи ран.

З наданих до суду матеріалів справи не вбачається, що при розглядуваній події, місце якої залишив водій ОСОБА_1 до прибуття поліції, було б заподіяно наслідків у виді загибелі або поранення людей чи завдання матеріальних збитків. Під час розгляду справи в суді законний представник малолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_4 зазначила про відсутність поранення дитини внаслідок аналізованої події, а також відсутність матеріальних збитків.

Отже, в суді під час розгляду справи не доведено допустимими та достатніми доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КУпАП, так як не здобуто доказів про те, що розглядувану подію, яка сталася під час руху транспортного засобу, слід кваліфікувати як дорожньо-транспортну пригоду у смислі п.2.10 (а) ПДР України та ст.122-4 КУпАП, оскільки не доведено наслідків події, що передбачені у п.1.10 ПДР України. Наведене свідчить про відсутність у діянні ОСОБА_1 об'єктивної сторони правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 7, ст.122-4, ст. 247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Суддя: М.І.Ковтунович