Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2819/18
Провадження № 3/553/95/2019
П О С Т А Н О В А
Іменем України
15.03.2019 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтава в складі:
головуючого судді - Парахіної Є.В.,
при секретарі - Остапченко Т.О.,
за участю прокурора - Колоса В.О.,
адвоката - Рохманова В.І.,
особи, що притягується до
відповідальності - ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 302 від 11.12.2018 року ОСОБА_1 з 07.09.2017 року працював в Державній установі "Полтавська виправна колонія № 64" на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, з якої звільнений на підставі наказу № 74/ОС-18 від 13 липня 2018 року "Про кадрові питання" за власним бажанням на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

ОСОБА_1 згідно пп. "д" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" був суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією та 31.03.2018 року, перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ "Полтавська виправна колонія № 64", вперше подав до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, під час заповнення якої особисто ознайомлювався з вимогами Закону України "Про запобігання корупції", відповідальністю за їх порушення, видами електронних декларацій, порядком їх заповнення та подачі.

Перед звільненням 11.07.2018 року ОСОБА_1 був ознайомлений з правилами заповнення електронних декларацій, які подаються після звільнення, про що особисто надав розписку.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пп. 2 п. 5, п. 8 та п. 9 розділу II "Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (далі - перед звільненням) подається не пізніше дня такого припинення.
Таким чином, ОСОБА_1 при звільненні з посади молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" був зобов`язаний подати декларацію "Перед звільненням" особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строк до 14 липня 2018 року, проте подав її несвоєчасно без поважних причин лише 29.08.2018 року о 12 год. 01 хв.

В судовому засіданні ОСОБА_1 фактично не оспорював факт вчинення правопорушення, підтвердив, що був обізнаний про те, що декларацію після звільнення має подати не пізніше 14.07.2018 року, здійснив спробу зробити це, яка виявилась невдалою через неналежну роботу сайту, а на наступний день 15.07.2018 року поїхав до родичів, де через відсутність інтернету не мав можливості подати декларацію. Подав її одразу ж після повернення до м. Полтави 29.08.2018 року.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Рохманов В.І. в судовому засіданні вказував про те, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 302 від 11.12.2018 року відносно ОСОБА_1 складений неуповноваженою на те особою, позаяк відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" обов`язок з контролю та перевірки декларацій, своєчасності їх подання та правильності і повноти заповнення покладений не на органи національної поліції, а на НАЗК. Наголошував на тому, що в протоколі невірно зазначена дата вчинення правопорушення, а також на безпідставності його складання з огляду на те, що правопорушення, по факту якого складений протокол відносно ОСОБА_1 , не є триваючим, вчинене 15.07.2018 року, на час складання протоколу закінчились строки накладення адміністративного стягнення, встановлені в ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим з огляду на положення п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі щодо ОСОБА_1 не могло бути розпочате, відповідно, суд не може дослідувати обставини та давати оцінку доказам і робити висновок про винуватість особи. При цьому, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення ДУ "Полтавська виправна колонія № 64" повідомила НАЗК листом № 5/11-3281 від 24.07.2018 року.
Прокурор в судовому засіданні вказував про обґрунтованість складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративні правопорушення, наголошував на наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та, відповідно, підстав для визнання винним у вчиненні правопорушення, просив закрити провадження по справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до витягу із наказу Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" № 95/ОС-17 від 01.09.2017 року "Про особовий склад" призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" з 07 вересня 2017 року.

Наказом Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" № 98/ОС-17 від 07.09.2017 року "Про особовий склад" молодшому інспектору відділу нагляду і безпеки Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" ОСОБА_1 присвоєно перше спеціальне звання: "рядовий внутрішньої служби". В цей же день ОСОБА_1 прийняв Присягу працівника Державної кримінально-виконавчої служби України, після чого його було ознайомлено з вимогами Закону України "Про запобігання корупції" № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року та відібрано зобов`язання про дотримання його вимог.

Як встановлено в п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 1 Закону встановлено, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до пп. "д" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" був особою, на яку поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".

31.03.2018 року перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64", ОСОБА_1 вперше подав до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, під час заповнення якої особисто ознайомлювався з вимогами Закону України "Про запобігання корупції", відповідальністю за їх порушення, видами електронних декларацій, порядком їх заповнення та подачі.

Наказом Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" № 74/ОС-18 "Про кадрові питання" від 13 липня 2018 року ОСОБА_1 звільнений з посади молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" за власним бажанням на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно розписки ОСОБА_1 від 11.07.2018 року з правилами заповнення електронної декларації про майно доходи, витрати та зобов`язання фінансового характеру (в день звільнення, за відпрацьований період 2018 року) ознайомлений (а), попереджений (а) про подання е-декларації (після звільнення, яка охоплює період, що не був охоплений раніше поданими деклараціями в термін до подачі щорічної (за 2018 рік) до 01 квітня 2019 року), та щорічної декларації за 2019 рік до 01 квітня 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до підпункту 2 п. 5, п. 8 та п. 9 розділу II "Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (далі - перед звільненням) подається не пізніше дня такого припинення. Після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ накладенням на нього власного ЕЦГІ. Перед підписанням документа суб`єкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі. Кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає па нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа (забезпечує цілісність документа). Подання документа до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування. Після отримання зазначеного повідомлення суб`єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дня тримання такого повідомлення, перевірити зміст поданого ним документа та у разі виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до цього Порядку.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про запобігання корупції" Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
В ч. 5 ст. 12 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після заключення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.
Із скриншоту з веб-сайту НАЗК декларацій, поданих ОСОБА_1 , вбачається, що е-декларація "Після звільнення" подана ним 29 серпня 2018 року о 12 год. 01 хв.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В ст. 7 КУпАП визначено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно норми ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, в силу положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Оцінюючи доводи захисника адвоката Рохманова В.І. про те, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 302 від 11.12.2018 року відносно ОСОБА_1 складений неуповноваженою особою, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" спеціально уповноваженим и суб`єктами у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України та Національне агентство з питань запобігання корупції.
За змістом норми ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" до повноважень поліції віднесено, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень.
Відповідно до положень ст. 255 КУпАП правом складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 172-6 КУпАП, наділені уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).
Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 302 від 11.12.2018 року відносно ОСОБА_1 по факту вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, складений оперуповноваженим відділу протидії хабарництву та організованим формам у сфері економіки Управління захисту економіки в Полтавській області ДЗЕ НП України, тобто особою, яка, на переконання суду, має повноваження на складання таких протоколів з огляду на положення чинного законодавства.

Відповідно, суд вважає безпідставними твердження захисника про те, що протокол відносно ОСОБА_1 складений неуповноваженою особою.
За змістом положень ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП "на момент розгляду справи" означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 247 КУпАП. Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

З матеріалів справи вбачається, що 31.08.2018 року Управлінням захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України розпочато провадження у зв`язку з притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в цей день направлені запити до ДУ "Полтавська виправна колонія № 64", НАЗК, а 03.09.2018 року до Управління охорони здоров`я Полтавської міської ради, з метою збору інформації з метою підтвердження або спростування факту вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.
В строк до 19.09.2018 року управлінням отримано відповіді на усі запити та, відповідно, станом на вказану дату, були обґрунтовані підстави стверджувати про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення. Відповідно, на переконання суду, саме вказану дату можливо визнати датою виявлення корупційного правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, беручи до уваги, що на час розгляду даної справи закінчилися строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження по справі з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 172-6 ч. 1, 221 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, закрити в зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10- ти днів з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Єлизавета Владиславівна Парахіна