Провадження № 3/331/358/2019
Єдиний унікальний номер № 331/939/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., за участю прокурора Третяк О.А., адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов від оперуповноваженого ОВС відділу захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майора поліції ОСОБА_2 про притягнення: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт серії СЮ № 306777, виданий Шевченківським РВ в м. Запоріжжя УМВС України в Запорізькій області 25 липня 2013 року; із вищою освітою, сімейний стан заміжня, має на утриманні неповнолітнього сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, працевлаштованої на посаді головного спеціаліста відділу надходжень та видатків Управління державної казначейської служби України в Олександрівському районі міста Запоріжжя, державна реєстрація місця проживання та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 103 від 26 лютого 2019 року:

На підставі наказу начальника Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі міста Запоріжжя Запорізької області від 13.03.2018 № 3-к з 14.03.2018 ОСОБА_3 призначено на посаду головного спеціаліста відділу надходжень та видатків Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької області.

Згідно з наказом від 27.03.2018 № 4-к ОСОБА_3 присвоєно 9-ий ранг державного службовця.

Таким чином, ОСОБА_3, будучи головним спеціалістом відділу надходжень та видатківУправління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької області, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та приміток до ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, передбачені цією статтею.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції, Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти.

Відповідно до п. 2 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № № 2, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016, «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає роботу у два етапи:

1)перший етап - з 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

-щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

-декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

2)другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Крім цього, зазначені у пункті 1 цього рішення декларації (повідомлення) подаються згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016, «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок) та форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. 1 п. 5 розділу II вказаного Порядку, щорічна декларація субєкта декларування подається у період з 00 години 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, ОСОБА_3, будучи головним спеціалістом відділу надходжень та видатків Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької області, відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016, була зобовязана до 01.04.2018 подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Проте встановлено, що згідно публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр - https://public.nazk.gov.ua) ОСОБА_3 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua, лише 13.04.2018, що є порушенням вимог ч.І ст. 45 Закону україни «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 року відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, головний спеціаліст відділу надходжень та видатків Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3, будучи, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також, згідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону, субєктом декларування, у порушення вимог частини 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, лише 13.04.2018, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є - місце роботи ОСОБА_3: Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької області, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 7, у звязку з тим, що обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу надходжень та видатків у вказаному управлінні, у ОСОБА_3 виник обовязок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є 13.04.2018, оскільки в цей день ОСОБА_3 несвоєчасно подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення є 26.02.2019, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

На підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до протоколу додано наступні письмові докази:

-копію відомостей з публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування.;

-копію листа с НАЗК щодо вчинення правопорушення ОСОБА_3;

-копією повідомлення НАЗК про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_3;

-послідовність дій ОСОБА_3;

-копію паспорту громадянина України ОСОБА_3;

-запит до Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької області;

-лист з Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької області;

-копію наказу № 3-к від 13.03.2018;

-копію заяви ОСОБА_3 від 13.03.201 8;

-копію особової картки державного службовця ОСОБА_3;

-копію аркушу ознайомлення з з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» від 14.03.2018;

-копію посадової інструкції ОСОБА_3;

-копію попередження про встановлені ЗУ «Про запобігання корупції» обмеження від 14.03.2018;

- копію присяги державного службовця ОСОБА_3 від 14.03.2018;

- копію відомостей з публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування.

Присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, ОСОБА_3 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнала.

Присутнім адвокатом ОСОБА_1, який на підставі договору про надання правової допомоги від 26.02.2019 року діє в інтересах ОСОБА_3, надав суду клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити їй стягнення в межах санкції зазначеної статті у вигляді штрафу у розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На думку прокурора, ОСОБА_3 будучи головним спеціалістом відділу надходжень та видатків Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі м. Запоріжжя Запорізької області, була зобовязана до 01.04.2018 подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Адвокат ОСОБА_1 вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення виходячи із наступного:

ОСОБА_3 під час проходження конкурсу 27.02.2018 року була подана декларація за 2017 рік за формою, що визначається Національним агентством, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 до 1 квітня 2018р. була подана декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий (2017) рік за формою, що визначається Національним агентством.

Це свідчить про відсутність в діянні ОСОБА_3 об'єктивної сторони правопорушення, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, вислухав пояснення ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_1 при розгляді справи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Диспозицією ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об'єктивною стороною вищевказаного адміністративного правопорушення, яка має активну форму прояву, є несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за своїм змістом є бланкетною адміністративно - правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно - правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Крім того, в ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, особи, зазначені у пункті 1,підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2, декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Суди мають зясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала цих наслідків.

Відповідно до положень ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на зясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до субєктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі. Виходячи положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В суді встановлено, що ОСОБА_3, під час проходження конкурсу, 27.02.2018 року була подана декларація за 2017 рік за формою, що визначається Національним агентством, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до розяснень Національного агентства України з питань державної служби від 26 січня 2018 року № 47-р/з та від 26 жовтня 2017 року № 40 р/з, особою, яка бажає взяти участь у конкурсі, при поданні до конкурсної комісії документів для участі у конкурсі може бути використаний будь-який тип раніше поданої декларації, якщо такою декларацією охоплено необхідний звітний період. При поданні особою, яка бажає взяти участь у конкурсі, в установленому порядку до конкурсної комісії декларації, до уваги береться лише звітний період, за який така декларація подається, як того вимагає Закон без урахування типу поданої декларації.

Суд, вислухав пояснення ОСОБА_3, думку адвоката, думку прокурора, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 9, 10, 11, 172-6, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

суд - п о с т а н о в и в: Клопотання адвоката ОСОБА_1, про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Є.В. Стратій