Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/387/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Гончар В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2019 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Гончар В.М., за участі ОСОБА_1 та його представника адвоката Швеця Р.Ю., розглянув у порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТОВ НВП «Радій», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнено судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 02.07.2019 року о 22 год. 27 хв., рухаючись в м. Кропивницькому в с. Нове по вул. Металургів, 5а, керував транспортним засобом «Opel Omega», державний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810, в присутності двох свідків результат огляду 1,00 %, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, визнати протокол про адміністративне правопорушення БД №216296 від 02.07.2019 незаконним, а провадження в адміністративній справі за ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення є незаконним, необґрунтованим, складений з порушенням його конституційних прав. Зазначає, що 02.07.2019 у вказаному в протоколі місці він автомобілем не керував, лише відпочивав з друзями в автомобілі, вживав алкогольні напої, оскільки не мав намірів для подальшої поїздки. До автомобіля підійшли поліцейські з підозрою, що він керує автомобілем та в подальшому склали відносно нього протокол. В свою чергу суд першої інстанції при дослідженні та винесенні постанови від 23.09.2019 не приділив належної уваги оцінці доказів, а саме відсутність факту зупинення його транспортного засобу та проігнорував те, що не було надано пояснення свідка, який до суду не з`явився.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його представник - адвокат Швець Р.Ю. посилаючись на вказані в апеляційній скарзі обставини, просили її задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких обставин.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний висновок суду об`єктивно підтверджується дослідженими та перевіреними під час судового розгляду справи наступними доказами: - протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 216296 від 02.07.2019 у якому викладені встановлені судом обставини; - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; -результатом алкотестеру «Драгер», який підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння; - письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вони підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 1,00 % та диском з фіксацією вказаного адміністративного правопорушення, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні суду першої інстанції.

Як зазначив суд зміст акту огляду, пояснення свідків та інших документів у сукупності із долученим відеозаписом, вказують на те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений поліцейським у присутності двох свідків з дотриманням усіх положень ст.266 КУпАП, а ОСОБА_1 під час його проведення погодився із його результатами, а тому будь-які підстави до направлення ОСОБА_1 для проходження такого огляду до закладу охорони здоров`я були відсутні.

Суд дійшов висновку про те, що наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Також суд першої інстанції спростував твердженням захисника Швеця Р.Ю. про те, що проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння відбулося з порушенням вимог п. 7 розділу 1 Інструкції відповідно якої у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Швеця Р.Ю., між собою логічно не узгоджуються, тому суд визнав їх такими, за допомогою чого ОСОБА_1 намагається уникнути від відповідальності, оскільки його вина підтверджується як наявними матеріалами справи, так і відеофіксацією пригоди. Інших доказів на підтвердження своєї невинуватості ОСОБА_1 та його захисником суду не надано.

Враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого проступку, суд застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП яке, за своїм видом і мірою є справедливим, необхідним і достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи зазначене апеляційний суд дійшов переконливого висновку про те, що будь-які дані, які б спростовували чи ставили під сумнів наведені досліджені судом першої інстанції докази, вказували про порушення вимог ст.266 КУпАП під час їх отримання та огляду водія на місці зупинки транспортного засобу у справі відсутні і не встановлені, а також ОСОБА_1 до суду не подавалися.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений відповідно до ст.256 КУпАП, в ході провадження по справі дотримано вимог ст.245 КУпАП, а судовий розгляд справи проведено у відповідності до ст.280 КУпАП.

Враховуючи зазначене доводи ОСОБА_1 щодо скасування постанови суду за обставин, викладених в апеляційній скарзі, є не обґрунтованими.

Так, ОСОБА_1 посилається на незаконність складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки автомобілем він не керував, лише відпочивав з друзями в автомобілі, вживав алкогольні напої, оскільки не мав намірів для подальшої поїздки, але поліцейські склали відносно нього протокол, який вважає незаконним. Однак зазначене повністю спростовується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 216296 від 02.07.2019 складеному в присутності двох свідків у якому належно викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , вилучення посвідчення водія, відсторонення від керування, також мається письмове пояснення ОСОБА_1 про те, що він переміщував транспортний засіб ближче до місця проживання, а незгоди з показаннями приладу Драгер не висловив.

Крім того, із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 при дачі пояснень зазначав суду про те, що він не відмовлявся від проходження перевірки приладом «Drager», просто не згоден з встановленим результатом зазначеного на алкотестері 1,00 %. Від медичного огляду в закладі охорони здоров`я не відмовлявся, оскільки не перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому вважає, що проведення огляду на стан сп`яніння відбулося з порушенням вимог інструкції.

Однак в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 02.07.2019 він автомобілем не керував, лише відпочивав з друзями в автомобілі, вказує, що вживав алкогольні напої, оскільки не мав намірів для подальшої поїздки.

При дачі пояснень під час апеляційного перегляду вказував, що автомобілем не керував, а лише знаходився в ньому де вживав спиртні напої.

В свою чергу сторона захисту під час апеляційного перегляду справи вже просить застосувати положення ст. 38 КУпАП та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 .

Зазначені обставини апеляційний суд розцінює як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне обмежитись наявними цьому доказами (протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 216296 від 02.07.2019 у якому викладені встановлені судом обставини; - акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; -результат алкотестеру «Драгер», який підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння; - письмовим поясненням та допитаного в сувді першої інстанції свідка ОСОБА_3 , про те, що ОСОБА_1 погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показав результат 1,00 % ; - диском з фіксацією вказаного адміністративного правопорушення, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні суду першої інстанції) та у зв1язку з чим вважає за не доцільне виклик в судове засідання апеляційного суду для допиту в якості свідка ОСОБА_2

Будь яких доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції щодо визнання винним ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено.

За вказаних обставин вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо скасування постанови суду першої інстанції задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 , без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.М. Гончар