ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., за участю секретаря Надтоці Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Федорець Є.Є. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює в СК "Інгострах" охоронцем, мешкає за адресою АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника - Федорець Є.Є., -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 жовтня 2018 року, приблизно о 21 год. 25 хв., ОСОБА_2, на перехресті вул. Святослава Хороброго та вул. Троїцька в м. Дніпро, керуючи автомобілем Ауді, д/н НОМЕР_1, при виїзді з другорядної дороги, виїхав на перехрестя і не надав дорогу транспортному засобу, який наближався до нього по головній дорозі, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306), в наслідок чого зіткнувся з автомобілем "Рено" д/н НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Федорець Є.Є. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 нібито не з'явився в судове засідання, призначене на 10 год. 00 хв. 10.12.2018 року та не надав суду клопотання про відкладення судового розгляду справи, з чого суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 Такі висновки суду не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_2 особисто з'явився у судове засідання в супроводі захисника Федорець Є.Є., з яким останнім напередодні, тобто 09.12.2018 року було укладено договір про надання правової допомоги у зазначеній справі.

ОСОБА_2 особисто, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення судового розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи та надання можливості скористатись правовою допомогою захисника. Про факт подання до суду вказаного клопотання ОСОБА_2, захисник Федорець Є.Є. особисто інформував суд у присутності свого підзахисного, шляхом безпосереднього звернення до приймальної судді Марущак С.Л.

Оглянувши клопотання, помічник суддів Марущак С.Л. повідомила, що суддя на робочому місці відсутня та що ОСОБА_2 і його захисник можуть ознайомитись з матеріалами справи після того, як суддя поставить свою резолюцію на відповідному клопотанні. Проте, 20.12.2018 року захисник Федорець Є.Є. безпосередньо в суді дізнався про те, що справа розглянута по суті та отримали оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Захисник вказує, що суд першої інстанції грубо порушив право ОСОБА_2 на захист та його право на справедливий та неупереджений суд, у зв'язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Висновки суду про відсутність звернення ОСОБА_2 до суду з клопотанням про відкладення судового розгляду не відповідають обставинам справи та спростовуються наявними доказами, а саме клопотанням з відміткою суду про його прийняття.

Крім того, захисник вказує, що судом першої інстанції порушено територіальну підсудність під час розгляду справи, оскільки ОСОБА_2 зареєстрований та мешкає на території Соборного району м. Дніпра та відповідно справа підсудна Соборному районному суду м. Дніпропетровська.

Захисник зазначає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_2 не відповідає дійсності, оскільки у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про потерпілу особу та наявність будь-яких матеріальних збитків. Також відсутні докази на підтвердження пошкодження транспортних засобів, суми збитку тощо, не з'ясовано правовий статус транспортного засобу.

Також захисник зазначає, що суд першої інстанції не мав жодних підстав застосовувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо матеріального стану ОСОБА_2 та матеріали, що характеризують особу ОСОБА_2 на які послався суд в оскаржуваній постанові.

При здійсненні апеляційного розгляду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Федорець Є.Є. наполягали на задоволенні апеляційної скарги, просили постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі - закрити.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінки і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконанні в повному обсязі.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №109118 від 11.10.2018 року, з якого вбачається, що 11.10.2018 року о 21.25 годині в м. Дніпро по вул. Сятослава Хороброго при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Троїцька, ОСОБА_2, керуючи автомобілем AUDI А4, д/н НОМЕР_1 не надав переваги в русі автомобілю "Renault Megane Scenic", д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 2); поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 4); схемою місця ДТП від 11.10.2018 року та фото таблицею до неї (а.с. 3; 5).

Наведені докази в своїй сукупності та взаємозв'язку доводять факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Встановлені в ході судового засідання обставини та механізм ДТП, підтверджують факт порушення ОСОБА_2 п. 16.11 ПДР України, оскільки останній на перехресті нерівнозначних доріг не надав переваги в русі автомобілю "Renault Megane Scenic", д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив зіткнення з ним.

Доводи апеляційної скарги захисника Федорець Є.Є. про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП апеляційний суд визнає необґрунтованими, та розцінює як намір ухилитися від відповідальності, адже вина ОСОБА_2 повністю доведена доказами дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції.

Оцінюючи посилання апелянта на порушення ст. 268 КУпАП, з огляду на те, що в день розгляду справи ОСОБА_2 було подано до суду клопотання про відкладення судового розгляду, надання матеріалів справи про адміністративне правопорушення для ознайомлення та надання можливості скористатись правовою допомогою, суд апеляційної інстанції такі твердження відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що 13.11.2018 року особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням на амбулаторному лікуванні для реалізації свої прав, передбачених ст. 268 КУпАП (а.с. 9), проте, тривалий час перебування справи у суді, обізнаність учасників процесу щодо слухання провадження, з урахуванням стислих строків розгляду категорії справ про адміністративні правопорушення, давали змогу ОСОБА_2 реалізувати гарантовані законом права, зокрема, право на ознайомлення з матеріалами, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тому, судом першої інстанції, з огляду на викладені обставини, правильно визнано пріоритет публічного інтересу над приватним та після відкладень судового розгляду прийнято рішення про необхідність розгляду справи за відсутністю особи, щодо якої було складено протокол про адміністративне право порушення. Крім того, з клопотання ОСОБА_2 від 10.12.2018 року про відкладення розгляду судового розгляду, неможливо встановити час його подання до канцелярії суду, враховуючи, що судове засідання було призначено на 09 год. 20 хв. 10.12.2018 року.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що судом першої інстанції було порушено територіальну підсудність розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті вул. Святослава Хороброго та вул. Троїцька, що відноситься до юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що ні в наявних матеріалах справи, ні в постанові суду першої інстанції немає документально підтверджених відомостей про пошкодження транспортних засобів і суми збитків, а також не зазначено потерпілу від правопорушення особу, не з'ясовано правовий статус транспортного засобу, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, - є необґрунтованими.

Так, відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобілі, якими керували ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зазнали механічних пошкоджень, що підтверджено схемою місця ДТП від 11.10.2018 року та фото таблицею до неї, і що в свою чергу є підтвердженням наявності об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаного пункту 16.11 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, що узгоджується з вимогами чинного законодавства і є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Порушень вимог закону, допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Федорець Є.Є. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова