Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/1017/18
Провадження № 3/670/12/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкова О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.12.2018 року о 21.10 год. в порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України по вул. Козловського в с. Зоряне Віньковецького району Хмельницької області керував автомобілем Volkswagen Caddy, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що було зафіксовано за допомогою приладу «DRAGER Alkotest 6810» ARAM 3576 на місці зупинки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. В заперечення пояснив, що повертаючись своїм автомобілем додому у с. Зоряне біля магазину його зупинили працівники поліції. Запідозривши, що він керує транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, поліцейські запропонували йому продути трубку, на що він погодився. ОСОБА_1 продув два рази, та прилад показав «0», а коли працівник поліції поміняв мундштук, то втретє на екрані висвітилось більше двох проміле. Із вказаним показником ОСОБА_1 був не згідний, пояснюючи, що пив безалкогольне пиво, тому був не проти на пропозицію інспектора пройти огляд на стан спяніння у лікарні. Однак працівники поліції везти його у лікарню для проходження експертизи передумали і на місці склали протокол, який ОСОБА_1 підписав. Після цього автомобіль для керування передали його односельчанину ОСОБА_3, який і доставив його додому.

Захисник ОСОБА_2 просив адміністративну справу закрити у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення, вказуючи, що докази по справі є неналежними, оскільки огляд ОСОБА_1 працівником поліції на стан спяніння проводився в порушення встановленого порядку за відсутності двох свідків не сертифікованим приладом «Драгер», мундштук у ньому в присутності ОСОБА_1 не розпечатувався та міг бути оброблений якоюсь речовиною.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Заслухавши ОСОБА_1, свідків, дослідивши всі докази по справі та проаналізувавши їх у сукупності, доходжу висновку, що ОСОБА_1 винуватий у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не дає підстав для огляду водія, а ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння.

Отже, враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати, чи вчинено особою порушення ПДР, а якщо вчинено, то в чому саме полягає правопорушення і чи винна особа у цьому.

Так, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Його винуватість у вчиненні цього правопорушення підтверджується, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 04.12.2018 року серії БР № 054970, із якого слідує, що 04.12.2018 року о 21.10 год. ОСОБА_1 у с. Зоряне по вул. Козловського керував автомобілем у стані алкогольного спяніння; роздруківкою приладу «DRAGER Alkotest 6810» ARAM 3576, згідно з якою у водія ОСОБА_1 зафіксовано стан алкогольного сп`яніння, результат тестування склав 2,68 %, із яким ОСОБА_1 погодився, про що свідчать його підписи у цих документах.

Свідок ОСОБА_4 у суді підтвердив факт керування ОСОБА_1 своїм автомобілем,та пояснив, що по дорозі із с. Осламово ОСОБА_1 підвіз його у с. Зоряне до магазину, де їх зупинили працівники поліції. Стверджував, що перебуваючи в автомобілі, запаху алкоголю від водія ОСОБА_1 він не відчував. Після зупинки ОСОБА_1 сів у службовий автомобіль працівників поліції, а ОСОБА_4, зателефонувавши до свого дядька ОСОБА_3, дочекався його та потім пішов додому.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що ввечері того дня до нього зателефонував племінник і повідомив, що його сусіда ОСОБА_1 зупинили поліцейські за керування у стані алкогольного спяніння. Через деякий час проходячи по вулиці ОСОБА_3 побачив ОСОБА_1 та поліцейських, і за дорученням останніх доставив автомобіль ОСОБА_5 до нього додому.

Згідно показань допитаного як свідка -- поліцейського СРПП Віньковецького відділення поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_6, який є автором розглядуваного протоколу, 04.12.2018 року перебуваючи разом із поліцейським ОСОБА_7 за викликом у с. Зоряне, вони побачили автомобіль Volkswagen Caddy та зупинили його, оскільки у світлі фар було видно, що водій керує без пристебнутого ременя безпеки. При спілкуванні від водія було чутно запах алкоголю, мова його була нечітка, хода нестійка, на запитання відповів, що вживав, та візуально було видно, що він знаходиться у стані алкогольного спяніння. ОСОБА_6 запропонував йому продути прилад «Драгер», на що він погодився, та встановивши, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного спяніння, розяснив йому права і склав протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також ОСОБА_6 зазначив, що на пропозицію пройти огляд на стан спяніння у лікарні водій відмовився, вказавши, що згідний із показниками «Драгера» та підписав протокол. Свідки при продутті ОСОБА_1 газоаналізатора «Драгер Алкотест» не залучались за відсутності таких, а пасажир, який знаходився в автомобілі ОСОБА_1,свідком залучений бути не міг, бо повідомив, що вживав алкоголь.

Судом було досліджено відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, із відеозапису вбачається, що на місці зупинки ОСОБА_1 на запитання поліцейського чітко відповідає, що в обід випив дві пляшки пива, не заявляючи, що вживав безалкогольне пиво, як він стверджував у судовому засіданні, одразу погодився продути газоаналізатор «Драгер» та після продуття не оспорював показник 2,68 проміле. На неодноразові запитання поліцейського, чи згідний він із вказаним показником чи бажає їхати на експертизу у лікарню, ОСОБА_1 врешті відповів, що згідний із всім на місці, і цікавиться у поліцейського про розмір штрафу.

Таким чином, судом встановлено, що за результатами тестування приладом «Драгер» ОСОБА_1 04.12.2018 року під час керування автомобілем перебував у стані алкогольного сп'яніння з показником 2,68 проміле, та підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду послужило підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Показання у суді свідка ОСОБА_4 та письмове пояснення ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_1 був тверезий за кермом, суд до уваги не бере, оскільки згідно зазначених вище нормативних актів огляд на стан спяніння особи під час керування транспортним засобом може бути проведено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або ж лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водночас доводи захисника ОСОБА_1 -- ОСОБА_2 про те, що інформація про спеціальний технічний засіб «Drager Alcotest 6810», який використовувався інспектором поліції для визначення стану сп'яніння, відсутня у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, тому поліцейським застосовувався неправомірно, та порушення поліцейським порядку проведення огляду на стан спяніння, не заслуговують на увагу, оскільки в сукупності усі досліджені докази свідчать про доведеність винуватості ОСОБА_1

Крім того, із жодним чином не спростованих стороною захисту даних відеозапису подій вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки під час керування транспортним засобом шляхом продуття приладу «Драгер» добровільно пройшов тест на стан алкогольного сп'яніння, за результатами якого було встановлено, що він перебуває в стані сп'яніння, та жодних скарг і заперечень щодо порядку проведення огляду та змісту протоколу про адміністративне правопорушення він не висловлював.

Аналізуючи всі досліджені в процесі судового розгляду докази в їх сукупності, вважаю, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, обставини, при яких воно було вчинено, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та з огляду на це вважаю за необхідне накласти стягнення, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст. 23, ст. 33, ст. 40-1, ст. 130 ч. 1, ст.ст. 283-285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 р., --

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова