ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

особи, відносно якої провадження

у справі закрито ОСОБА_1

захисника БалабанаН.І.

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого адвоката Гречаної Є.Й.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, працює АТХ ЖДУ монтер колії, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 346650 від 01.04.2019 року, водій ОСОБА_1 01 квітня 2019 року о 13 год. 00 хв., керував транспортним засобом RENO, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Дружби народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, інтервал та дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Nissan, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортним засобом КІА, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 серпня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що він не керував транспортним засобом, в автомобілі він перебував в якості пасажира, а докази, що саме він керував транспортним засобом, у матеріалах справи відсутні.

Вважає, що суддя в постанові безпідставно послався, як на доказ його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, на показання потерпілого ОСОБА_2 , який є зацікавленою особою у справі, а також на показання свідків з його боку.

Зазначає, що суддя не надав оцінку показанням свідка ОСОБА_4 , яка є сусідкою ОСОБА_2 та нібито бачила ДТП. Стверджує, що відстань від місця вчинення ДТП до того місця, де перебував свідок, не дозволяє їй все чітко побачити. Також додає, що зазначений свідок пояснила, що спочатку почула удар, а вже потім обернулася та побачила ДТП.

Також апелянт вважає, що показання свідка ОСОБА_5 не спростовують факту керування автомобілем іншою особою. Зазначений свідок підтвердила, що вона бачила, що нібито він виходить із автомобіля з водійського сидіння. Але вона не спростовує той факт, що з боку водійського сидіння виходила ще одна особа.

Зазначає, що у нього є свідки, які можуть підтвердити, що він не керував транспортним засобом, а автомобілем керувала інша особа. Проте суд відмовив йому у допиті зазначених свідків, що на думку апелянта, свідчить про неповноту судового розгляду.

Також апелянт вважає, що посилання у постанові на ту обставину, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є недопустимим.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілого адвокат Гречана Є.Й. вказує що судом першої інстанції під час розгляду вказаної справи всебічно, повно та об`єктивно досліджено обставини вчиненого адміністративного правопорушення, проаналізовано наявні у справі докази, постанова суду є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга ОСОБА_1 такою що не підлягає задоволенню.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Балабана Н.І., на підтримку поданої апеляційної скарги, думку іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_6 Й ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суддя визнав доведеною вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України.

Ці висновки судді є вірними, та підтверджуються даними, наведеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями учасників дорожнього руху ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , поясненнями допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , фотознімками з місця ДТП, відеозаписом з камер зовнішнього відео спостереження, а також даними, що відображені у схемі ДТП та даними щодо характеру пошкоджень транспортних засобів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №346650 від 01.04.2019 р., ОСОБА_1 , в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України, керував транспортним засобом RENO по вул. Дружби народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, інтервал та дистанцію, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Nissan, під керуванням ОСОБА_3 та транспортним засобом КІА, під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП.

В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, посилаючись на ту обставину, що під час дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля був не він, а потенційний покупець його автомобіля, з яким він не знайомий.

Однак, пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються письмовими поясненнями інших учасників дорожнього руху ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_3 , 01.04.2019 р. на своєму службовому автомобілі Нісан, він рухався по вул. Дружби народів в м. Южноукраїнську, та під`їхавши до перехрестя з пр. Соборності, він побачив, що по його смузі руху на його транспортний засіб (лоб в лоб) їде автомобіль Рено на великій швидкості. Пояснив, що з метою уникнення зіткнення, він почав викручувати кермо вправо та прижався до проїжджої частини під бордюр. Водій автомобіля Рено також намагався уникнути зіткнення, проте йому це не вдалося та він зачепив передньою частиною свого автомобіля, ліве заднє крило та задній бампер транспортного засобу, яким він керував. Після чого не зупиняючись, автомобіль Рено продовжив свій рух, та проїхавши близько 30-50 м, зіткнувся з транспортним засобом КІА. Зазначив, що він побачив, як транспортний засіб КІА відкинуло з проїзної частини на пішохідну доріжку, а автомобіль Рено проїхав ще декілька метрів та зупинився. Після чого, водій автомобіля КІА викликав поліцейських. Також додав, що у водія транспортного засобу Рено були явні ознаки алкогольного сп`яніння (а.с. 5).

Як слідує з письмових пояснень ОСОБА_2 , 01.04.2019 р. він рухався на автомобілі КІА по вул. Дружби народів в м. Южноукраїнську в напрямку будинку №42. В цей час, він відчув сильний удар в задню частину свого автомобіля та від удару його автомобіль викинуло з проїжджої частини на пішохідну доріжку. Він побачив, що зіткнення з його автомобілем вчинив водій транспортного засобу Рено. Пояснив, що після зіткнення, водій зазначеного транспортного засобу проїхав ще декілька метрів, зупинився з правої сторони проїзної частини, вийшов з автомобіля та намагався втекти з місця ДТП. Зазначив, що він побіг за вказаним водієм та наздогнавши, почав розмову, після якої він зрозумів, що у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння. Вказав, що під час розмови водій автомобіля Рено повідомив йому, що він не керував транспортним засобом, і що він нічого не доведе, а потім віддав йому свої документи, з яких він дізнався, що транспортним засобом Рено керував водій ОСОБА_1 . Після чого, він викликав працівників поліції (а.с. 3).

В суді першої інстанції ОСОБА_2 надав аналогічні пояснення та додав, що він бачив, як з водійської сторони автомобіля Рено відчинились дверцята, звідки забравши документи, вийшов ОСОБА_1 та намагався покинути місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Однак, він його наздогнав. В цей час до них підбіг ще один водій, який повідомив, що ОСОБА_1 під час руху на своєму автомобілі, пошкодив і його автомобіль.

На спростування доводів ОСОБА_1 про те, що не він керував транспортним засобом, за клопотанням ОСОБА_2 в суді першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Так свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що бачила, як 01.04.2019 року, автомобіль Рено на дуже великій швидкості рухався по вул. Дружби народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області та допустив зіткнення з автомобілем Нісан. В подальшому, продовжуючи рух, зазначений автомобіль в`їхав в задню частину автомобіля КІА. Зауважила, що бачила, як після зіткнення відчинились водійські дверцята автомобіля Рено, з них вийшов ОСОБА_1 та пішов в напрямку спортклубу «Малібу», однак його наздогнав ОСОБА_2 Свідок ОСОБА_5 також підтвердила, що автомобілем Рено, дійсно керував ОСОБА_1 . За такого, доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, спростовані під час судового розгляду.

З урахуванням вищенаведених доказів, апеляційний суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_1 е керував автомобілем під час ДТП.

Пояснення учасників дорожнього руху ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю узгоджуються з даними, що містяться на схемі ДТП, фотознімках з місця ДТП та даними щодо характеру пошкоджень транспортних засобів. Так, на схемі місця ДТП зафіксовано розташування транспортних засобів після вчинення ДТП, напрямок руху водіїв транспортних засобів учасників ДТП, а також місце зіткнення транспортних засобів (а.с. 2). Дана схема підписана всіма учасниками дорожньо-транспортної пригоди, зауважень до неї у учасників не було.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди у транспортного засобу Рено деформовано капот, бампер, радіатор, переднє ліве та праве колесо, розбиті передні блок фари, пошкоджено лобове скло, деформовано переднє ліве та праве крило. У транспортного засобу Нісан пошкоджено лако-фарбне покриття заднього лівого крила та задній бампер зліва. У транспортного засобу КІА розбито задній бампер, ліву задню блок фару, пошкоджено переднє ліве та праве колесо та рамка під номерний знак (а.с. 2).

Пошкодження транспортних засобів Рено та Кіа також зафіксовані на фотознімках з місця ДТП, що містяться в матеріалах справи. Також в матеріалах справи наявний диск з камер зовнішнього відеоспостереження, що досліджений в суді першої інстанції та в апеляційному суді, на якому зафіксовано факт зіткнення автомобілів Рено та КІА.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що розташування та характер пошкоджень на автомобілях, а також дані щодо параметрів проїзної частини та місця зіткнення транспортних засобів, свідчать про те, що саме ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Згідно п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 Правил, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно вимог п. 12.3 Правил, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Даних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не дотримався. У зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що суддею зроблений правильний висновок про порушення саме водієм ОСОБА_1 п. 2.3 «б», 12.1, 12.3 ПДР України.

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 вчинено 01.04.2019 р., справа судом розглядалась 19.08.2019 р., тобто після сплину законодавчо встановленого тримісячного строку, протягом якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

За вказаних обставин, суддя вірно застосував наслідки закінчення вказаного строку та закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено. Тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження в справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.