КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/40/2019 Постанова винесена суддею Бірса О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника Гелхвіідзе Д.Р., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Українка Обухівського району Київської області, громадянина України, з вищоюосвітою, одруженого, маючого на утриманні сина, 2014 р.н., працюючого тренером в Національному технічному університеті "КПІ", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, за яким: 17 серпня 2017 року о 01 год. 50 хв. по пр. Броварському, 16 в м. Києві ОСОБА_2 керував автомобілем «Деу», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря КМНКЛ «Соціотерапія», чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, оскільки її висновки не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що алкоголь він взагалі не вживає, оскільки активно займається спортом і є тренером дітей та дорослих з теквон-до. Окрім цього, він ніколи не користувався транспортним засобом «Деу», державний номерний знак НОМЕР_1, та ніколи не мав такого. До того ж 17.08.2017 року він знаходився на зборах у с. Лазурне Херсонської області, табір «Чорноморська волна», що можуть підтвердити близько 20 свідків.

Крім того, зазначає, що 28.06.2017 року невідомими особами у нього було викрадено гаманець з грошима та документами, у тому числі і свідоцтво на право керування транспортними засобами, і з цього приводу він звертався до Шевченківського відділу поліції м. Києва, тому на цей час, як і станом на 17.08.2017 року, у нього на руках свідоцтва на право керування транспортними засобами не має.

Також вказує й на те, що у протоколі зазначено, що він нібито проживає за адресою: АДРЕСА_3, проте за вказаною адресою він ніколи не проживав і ніколи там не був, а проживає за адресою: АДРЕСА_2, що обґрунтовує його неявку до суду.

Також ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що про винесення постанови йому стало відомо лише 02.04.2018 року від бухгалтера з місця роботи, а вже 03.04.2018 року він звернувся до суду та отримав постанову.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та його захисника Гелхвіідзе Д.Р. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, під час її розгляду було допущено порушення норм процесуального закону. ОСОБА_2 не був належним чином сповіщений про місце і час розгляду справи, а отже не був присутнім у засіданні суду першої інстанції.

Однак при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_2 отримав можливість для реалізації своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та скористався нею.

Крім того, розглянувши справу щодо ОСОБА_2 без дотримання вищевказаних вимог процесуального закону, зокрема, і без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак і не з'ясувавши відношення такої особи до правопорушення, суддя у постанові наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, пр. Визволителів, 6, та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.08.2017 року, за яким ОСОБА_2, у зв'язку із виявленням у нього під час проведення огляду інспектором ПП ознак сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення мови, було доставлено на огляд у медичний заклад, який відмовився у присутності лікаря КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_4 від проведення медичного огляду на стан сп'яніння, але належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення саме ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, за поясненнями ОСОБА_2, наданими ним у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, в день події, за обставинами якої відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, він не міг керувати автомобілем «Деу», оскільки ніколи не мав такого автомобіля, а у нього є лише автомобіль «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_2, який він отримав в спадок від батька. До того ж 17.08.2017 року він, як тренер з теквон-до, знаходився на зборах у таборі «Чорноморська волна» в с. Лазурне Херсонської області і ніяких правопорушень не вчиняв.

Крім того, 28.06.2017 року невідомими особами у нього було викрадено гаманець з грошима та документами, у тому числі і свідоцтво на право керування транспортними засобами, у зв'язку з чим він звертався до Шевченківського відділу поліції м. Києва, тому станом на 17.08.2017 року у нього на руках свідоцтва на право керування транспортними засобами не було взагалі, оскільки старе було викрадене, а нового йому не видають, поки не буде рішення суду, оскільки є ще старе посвідчення.

Також вказує й на те, що у протоколі зазначено, що він нібито проживає за адресою: АДРЕСА_3, проте за вказаною адресою він ніколи не проживав, а зареєстрований він був завжди за адресою: м. Київ, бул. Перова, 23-а, кв. 3.

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються довідкою Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 28.06.2017 року, виданою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2, для відновлення документів, з якої вбачається, що 28.06.2017 року в ЖЄО Шевченківського УП ГУНП у м. Києві було зареєстровано заяву ОСОБА_2 за №13377/49208 з приводу крадіжки його гаманця, в якому знаходились грошові кошти та особисті документи, а саме: посвідчення водіїв, видані на власне ім'я та на ім'я ОСОБА_6, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Ніссан Рог, д.н.з. НОМЕР_2, що мала місце 28.06.2017 року за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, біля будівлі КМДА, а також наданою на запит апеляційного суду відповіддю ГУ Національної поліції у м. Києві від 06.11.2018 року про те, що, відповідно до даних Національної автоматизованої інформаційної системи «НАІС» МВС України, за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, з 27.03.2015 року зареєстровано транспортний засіб NISSAN ROGUE, державний номерний знак НОМЕР_2, який 16.05.2018 року був перереєстрований на нього, у зв'язку із втратою свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а транспортний засіб DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1, з 18.05.2010 року належить ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, та 17.12.2015 року був перереєстрований на неї у зв'язку з видачею дубліката свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Також і з наданого на запит апеляційного суду Управлінням патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України листа від 19.11.2018 року слідує, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності: 01.09.2016 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП; 02.05.2017 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що були ним вчинені під час керування виключно автомобілем NISSANROGUE, державний номерний знак НОМЕР_2, та лише 17.08.2017 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час керування транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1.

При цьому матеріали справи не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту того, що саме ОСОБА_2 17.08.2017 року керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння та відмови саме ОСОБА_2 від проходження 17.08.2017 року огляду на стан сп'яніння у медичному закладі, а, відповідно до наданого на запит апеляційного суду листа КМНКЛ «Соціотерапія» від 28.11.2018 року, згідно із записами за 17.08.2017 року у Журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, огляд на стан сп'яніння у відділенні медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння 17.08.2017 року не проходив, а камери відкритого відеоспостереження, що встановлені над входом до будинку, у коридорі та в кабінеті лікаря-нарколога відділення медичних оглядів на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння (пр. Визволителів, 6), не функціонують, відеозапис не здійснюється по технічним причинам.

Крім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, а також повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, апеляційним судом було витребувано запис нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві, а також викликано в судове засідання інспектора патрульної поліції ОСОБА_9 для надання пояснень щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2,яка, будучи повідомленою про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, не повідомивши про причини неявки, а за повідомленням начальника Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП КоржукО.М. від 02.01.2019 року відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_2 не збереглися у зв'язку з обмеженими строками їх зберігання, у зв'язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості в повному обсязі перевірити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також з метою встановлення особи, яка керувала 17 серпня 2017 року о 01 год. 50 хв. по пр. Броварському, 16 в м. Києві транспортним засобом DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1, апеляційним судом за клопотанням захисника було викликано у судове засідання для дачі пояснень власника даного транспортного засобу ОСОБА_8 та ОСОБА_11, який ймовірно в день події, з дозволу ОСОБА_8, керував вказаним транспортним засобом, проте на неодноразові виклики у судове засідання вони не з'явилися, а судові повістки повернулися до суду за закінченням терміну зберігання.

Отже, твердження ОСОБА_2 та його захисника Гелхвіідзе Д.Р. про те, що ОСОБА_2 не керував 17 серпня 2017 року о 01 год. 50 хв. по пр. Броварському, 16 в м. Києві транспортним засобом DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1, який до того ж йому не належить, нічим не спростовані, а відтак, дійсність, наведених ними обставин, у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже не підтверджуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_2 та відкинути їх.

За таких обставин, оскільки допустимі докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення відсутні, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.