Справа №: 793/16/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Христинівка Черкаської області

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Олійник М.Ф.,

за участю прокурора Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури Швеця Є.О., захисника Кулібаби А.Б.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Черкаського апеляційного суду, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , присяжного Уманського міськрайонного суду Черкаської області,

за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У протоколі про адміністративне правопорушення № 61/2019 від 04.07.2019 р. вказано, що ОСОБА_1 , який як присяжний здійснював обов`язки судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області тавідповідно до п.п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» був суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (граничним терміном Законом визначено 31.03.2018 р., а декларацію фактично подано 19.04.2018 р.), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав, пояснив, що у 2017 р. він був рекомендований на присяжного, з того часу ніяких дій, пов`язаних з набуттям ним статусу присяжного, не було, прав та обов`язків йому не доводили, в судових засіданнях він участі не брав. 19.04.2018 р. йому зателефонували та вказали про необхідність подання декларації. Якби він знав про необхідність її подання, то подав би раніше. Про те, що він є присяжним, дізнався лише 19.04.2018 р., хоча рішення районної ради йому не доводили і в цей день. У судових засіданнях він брав участь, але вже після 19.04.2018 р., права та обов`язки і після цього йому ніхто не доводив.

Захисник Кулібаба А.Б ОСОБА_2 у суді просив закрити провадження у справі, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Матеріали складені з грубим порушенням вимог законодавства. Не було ініціювання НАЗК перевірки, яка стала б підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. ОСОБА_1 ніколи не був виконуючим обов`язки судді, тобто неправильно зазначений його статус. Відсутня вина ОСОБА_1 . Про те, що ОСОБА_1 присяжний, останній дізнався безпосередньо перед подачею декларації. До цього дня ОСОБА_1 не був повідомлений, що він присяжний, його ніхто не сповіщав про права та обов`язки. 19.04.2018 р. ОСОБА_1 не брав участі у здійсненні правосуддя. Рішення Уманської районної ради про затвердження списку присяжних та сам список присяжних Уманського міськрайонного суду, наявні в матеріалах справи, ніким не підписані.

Прокурор Христинівського відділу Уманської місцевої прокуратури Швець Є.О. у суді висловив думку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення вказаних осіб, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

За змістом частини 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає у випадку несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з п.п. «ґ» п.1 ч.1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього закону, є присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді).

ОСОБА_1 , будучи присяжним Уманського міськрайонного суду, відноситься до осіб, які є суб`єктом, на яких поширюється дія цього закону, тобто він може нести відповідальність за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 61/2019 від 04.07.2019 р. вказано, що ОСОБА_1 як присяжний здійснював обов`язки судді Уманського міськрайонного суду.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом. Розділом IV вказаного Закону визначений порядок зайняття посади судді.

Відповідно до ч.1 ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Крім того, статтею 64 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначений порядок затвердження списку присяжних.

Отже, присяжний є особою, яка залучається до здійснення правосуддя і вирішує справи у складі суду разом із суддею, а не здійснює обов`язки судді, як про те вказано в протоколі.

Одночасно присяжний є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, та на нього розповсюджуються обмеження та обов`язки, передбачені ст. ст. 45, 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією, - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно - правову відповідальність.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Про це зазначено в інформаційному листі від 22.05.2017 р. судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Про те, що ОСОБА_1 присяжний, останній дізнався безпосередньо перед подачею декларації 19.04.2018 р. До цього дня ОСОБА_1 не був повідомлений, що він присяжний, його ніхто не повідомляв про права та обов`язки. Тобто, відсутній умисел ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складення протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги, дотримання яких гарантує та створює особі, що притягається до адміністративної відповідальності, правові передумови для захисту своїх прав та інтересів при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі і право на захист від пред`явленого звинувачення.

Проте, в порушення вимог статті 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 61/2019 від 04.07.2019 р. містить суперечливі відомості та дані, які позбавляють суд можливості встановити фактичні дані та обставини вчинення правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу було долучено документи, які не засвідчені належним чином відповідно до вимог чинного законодавства. До матеріалів справи долучено копію декларації з публічної веб-сторінки Єдиного державного реєстру декларацій та результати пошуку щодо декларацій ОСОБА_1 у вказаному реєстрі. Однак, є незрозумілим походження таких роздруківок (ким і коли вони виконані), їх відповідність даним, які офіційно розміщені на сайті НАЗК. Вказані роздруківки взагалі не є документами, які в розумінні статті 251 КУпАП можуть бути доказами у справі про адміністративне правопорушення. Рішення Уманської районної ради про затвердження списку присяжних та сам список присяжних Уманського міськрайонного суду, наявні в матеріалах справи, ніким не підписані.

Одночасно при складенні протоколу про адміністративне правопорушення неналежним чином було встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки будь-яких документів, що посвідчують особу, до матеріалів справи долучено не було. Також не було встановлено її статус.

Зазначені недоліки суд відносить до суттєвих порушень вимог діючого КУпАП, що не дозволяють йому здійснити всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи у їх сукупності та прийняти законне і обґрунтоване рішення у справі відповідно до діючого КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, при цьому в ст. 62 Конституції України унормовано, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод міститься положення про те, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 р. у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"(Irelandv. The United Kingdom), п.161, Series A, заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що у діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області.

Суддя М.Ф. Олійник