ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/1600/19

Провадження № 3/712/584/19

28 лютого 2019 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Чечот А.А., розглянувши матеріали справи відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0005884 від 31.01.2019 року, ОСОБА_1 31.01.2019 року о 10 год. 40 хв. у м. Черкаси по вул. Смілянська, 166а , на автомобілі Опель д.н.з. НОМЕР_2, проводив господарську діяльність, а саме надав послуги з перевезення пасажира на таксі, без наявної ліцензії на даний вид діяльності, чим порушив ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що відповідальність передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 31.01.2019 року, перебуваючи неподалік місця свого фактичного проживання у Південно-Західному мікрорайоні м. Черкаси, на усне прохання громадянина власним автомобілем підвіз його до автостанції, що знаходиться на виїзді з м. Черкаси по вул. Смілянській, оскільки мав вільний час, відстань була відносно недалекою, а громадянин пояснював, що поспішає на автобус і просив про допомогу. В ході поїздки даний громадянин обмінювався повідомленнями по мобільному телефону, на той час він не надав цьому значення. При підїзді до автостанції даний громадянин спровокував його заїхати під знак «Вїзд заборонено», пояснюючи тим, що він спізнюється на свій автобус, а таким чином вдасться зекономити час. Він дуже просив і виглядав переконливим, тому він повірив вказаному громадянину і піддався на вмовляння. Після чого зрозумів, що даний громадянин провокував його навмисне, адже на місці їх уже очікував екіпаж патрульної поліції. Вже на місці він зрозумів, що його спровокували та втягнули у не зрозумілу на той момент для нього ситуацію. Будь-яких коштів від вказаного громадянина він не брав, хоча останній пропонував віддячити.

Адвокат ОСОБА_2 просив суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення, надавши при цьому письмове клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч.1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями. Згідно ст.42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення, при викладі обставин вчинення правопорушення відображено одиничний факт, що мав місце 31.01.2019 року, а не систематичну діяльність, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу.

Але одиничний факт надання послуг по перевезенню пасажирів не утворює складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 грошових коштів.

При цьому навіть при наявності кількох протоколів щодо однієї особи за кожним окремим фактом здійснення певного виду діяльності не надає суду можливості притягнути цю особу до відповідальності, оскільки саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч.1 ст.164 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини:

- протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обовязково має тривалий, а не одноразовий характер);

- всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обовязковими для господарської діяльності;

- інші обставини, які мають істотне значення (наприклад, що особа не перебуває в трудових відносинах з юридичною особою чи фізичною особою-підприємцем, а також, що ця особа не працює на іншого суб'єкта без укладення трудового договору з порушенням вимог ст.24 КЗпП України, адже в такому разі діяльність цієї особи не матиме характерного для господарської діяльності самостійного та ініціативного характеру, натомість, у даному випадку до відповідальності необхідно буде притягувати указаного суб'єкта за ч.1 ст.164 КУпАП, якщо він не є субєктом підприємницької діяльності, та/або за ст.265 КЗпП України, якщо він має всі дозвільні документи на відповідний вид діяльності, але допустив працівника до роботи без укладання трудового договору).

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд ще раз наголошує, що він не в праві самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Крім того, спеціальним нормативно-правовим актом з цих питань є Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою КМУ від 8 листопада 2006 р. № 1567.

Відповідно до п. 13 вказаного Порядку рейдові перевірки проводяться згідно графіку, який складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу. Із наданих суду матеріалів не вбачається, чи була така перевірка визначена належним чином затвердженим графіком.

Відповідно до п. 14 вказаного Порядку рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших обєктах, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту. Тобто, місце проведення перевірки має бути визначене конкретно. У наявному в матеріалах справи направленні на рейдову перевірку № 010992 від 28.01.2019 року вказано місце проведення перевірки «м. Черкаси радіус 20 км з центром АС-2, а/д Н-16 км 40 + 170». Таке формулювання визначення місця проведення перевірки не відповідає вимогам п. 14 Порядку, а тому і саму перевірку не можна вважати законною.

Саме направлення на рейдову перевірку не може вважатися належним чином оформленим з огляду на відсутність у ньому дати та номеру наказу Державної служби України з безпеки на транспорті як підстави проведення перевірки.

Таким чином, відсутні підстави законності рейдової перевірки, в ході якої було оформлено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника, суд вважає що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевказане, суддя вважає за необхідне провадження по справі закрити в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 п.1 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.164 ч.1 КпАП України закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського

районного суду м.Черкаси А.А.Чечот