Справа № 756/1665/18 Головуючий в суді І інстанції - Пересунько Я.В.
Провадження № 33/824/1323/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року, -

встановив :

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на 5 (п'ять) діб.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 03 лютого 2019 року о 15 годині 30 хвилин в м. Києві по просп.. С.Бандери, 15-А, у магазині «Ашан» здійснив дрібну крадіжку, а саме бренді «Коблево» об'ємом 0,2 л. загальною вартістю 49,92 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій він просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року змінити в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 51 КУпАП, а саме змінити адміністративний арешт на 5 діб на накладення штрафу.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Так, апелянт вказує, що до нього застосовано найбільш суворе стягнення, передбачене санкцією статті, не врахувавши при цьому обставини, що пом'якшують відповідальність, а саме щире розкаяння ОСОБА_3, вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин.

Зазначає, що постанова суду першої інстанції містить невірні висновки про те, що ОСОБА_3 ніде не працює, перебуває на утриманні матері та має негативну репутацію, пов'язану з колишньою судимістю за ч. 1 ст. ст. 309 КК України.

Так, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі стверджував, що на утриманні матері він не перебуває та працює самостійно на різних разових роботах, що дасть йому можливість сплатити штрафу, у разі якщо апеляційний суд змінить йому вид адміністративного стягнення.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_3 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судове засідання апеляційного суду було призначено на 11 березня 2019 року.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_3 з'явився та надавав свої пояснення з приводу поданої апеляційної скарги, після чого апеляційний перегляд постанови Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року, з метою надання ОСОБА_5 додаткових характеризуючих матеріалів по справі, було відкладено на 13 березня 2019 року.

13 березня 2019 року ОСОБА_6, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з'явився, а тому суд прийшов до висновку про можливість закінчення розгляду справи без його участі.

Вина ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, за обставин викладених в постанові підтверджується матеріалами справи і апелянтом не оспорюється.

Його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що судом першої інстанції обґрунтовано, на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи застосовано до ОСОБА_3 стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб.

Як вбачається з постанови Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року, накладаючи стягнення за адміністративне правопорушення,передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП суд першої інстанції врахував особу правопорушника, який є повнолітнім, але ніде не працює та перебуває на утриманні матері,а також його репутацію.

Крім того, судом першої інстанції також враховано те, що ОСОБА_3 раніше судимий Дарницьким районним судом за ч. 1 ст. 309 КК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він працює, проте неофіційно та має змогу сплатити штраф не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Так, на першому судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 надав свої пояснення, що перебуваючи в магазині «Ашан», за адресою: м. Київ, пр.-т. С.Бандери, буд. 15-А, викрав пляшку коньяку «Коблево», при цьому вказав, що перебував в той момент в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_3 надав пояснення, що на даний час навчається та неофіційно працює, на обліку у нарколога не перебуває, став на шлях виправлення та просив суд апеляційної інстанції змінити вид стягнення на штраф.

Разом з тим, жодних доказів про це до суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 не надав, а тому апеляційний суд критично ставиться до слів ОСОБА_3 та вважає їх такими, що не заслуговують на увагу.

Також слід звернути увагу що згідно матеріалів адміністративної справи, вироком Дарницького районного суду міста Києва від 03 січня 2018 року визнано винним ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Проте жодних доказів того, що ОСОБА_3 сплатив штраф, визначений Дарницьким районним судом від 03 січня 2018 року, до суду першої та апеляційної інстанції не надано.

З урахуванням зазначеного, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно застосовано до ОСОБА_3 стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про необґрунтованість застосування до нього саме такого стягнення, не заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_3 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року щодо ОСОБА_3 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль