Справа №601/2047/19
Провадження № 3/601/914/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Кременець Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Мочальська В.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Сідорова В.М., прокурора відділу запобігання правопорушенням в органах прокуратури управління внутрішньої безпеки Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України Бугіра Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці матеріали, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 начальника Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області,

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Кременецького районного суду Тернопільської області від Національного агентства з питань запобігання корупції надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією № 44-01/376/19 від 01 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 , працюючи на посаді керівника Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області, будучи особою на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з отриманням 26 жовтня 2018 року доходу у негрошовій формі у вигляді квартири АДРЕСА_2 на суму 176093.00 грн, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він намагався вчасно подати повідомлення про зміну майнового стану до НАЗК, але в силу обставин, які від нього не залежать, не зміг його відправити в десятиденний строк та повідомлення замість відправлення збереглося в чернетках, а не відправилося кінцевому отримувачу. У його діях відсутня вина, оскільки він з 30.10.2018 року по 06.11.2018, маючи на меті відправити відповідне повідомлення про суттєву зміну майнового стану, довідався, що у його ЕЦП (електронно-цифровому підписі) допущена помилка і він звернувся за новим ЕЦП, який отримав та за допомогою якого підписав відповідне повідомлення та відправив його за належністю 06.11.2018, однак повідомлення потрапило до чернеток, про що він довідався лише в березні 2019 року під час подачі електронної декларації за 2018 рік. На підставі викладеного, просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні захисник-адвокат Сідоров В.М. просив закрити провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник покликається на те, що у діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона - умисел на вчинення даного адміністративного правопорушення, а також, як наслідок, відсутні ознаки, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні прокурор відділу запобігання правопорушенням в органах прокуратури управління внутрішньої безпеки Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України Бугір Є.М. вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, а тому просить визнати його винним та накласти адміністративне стягнення в розмірі 2500 грн.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, пояснення свідків, оцінивши всі обставини у сукупності, приходжу до наступних висновків.

Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 44-01/376/19 від 01 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 , працюючи на посаді керівника Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області, будучи особою на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомив Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з отриманням 26 жовтня 2018 року доходу у негрошовій формі у вигляді квартири АДРЕСА_2 на суму 176093.00 грн, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 30.01.2017 №21к юриста 1 класу Шарабара А.В. призначено керівником Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 30.01.2017 №30к ОСОБА_1 присвоєно класний чин молодшого радника юстиції.

25 жовтня 2016 року ОСОБА_1 ознайомлений із вимогами статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо обов`язку подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію за формою, що визначається Національним агентством.

19 квітня 2019 року ОСОБА_1 ознайомлений з частиною 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» щодо подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України від 18.04.2019 №53к ОСОБА_1 звільнено з посади керівника Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області за власним бажанням.

Наказом прокурора Рівненської області від 18.04.2019 №346к ОСОБА_1 призначено з 19 квітня 2019 року на посаду прокурора Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області в порядку переведення з органів прокуратури Тернопільської області.

Наказом прокурора Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області від 19.04.2019 №18 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області з 19.04.2019.

З листа начальника управління внутрішньої безпеки Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України від 09 липня 2019 року за № 25/227700-15, адресованого НАЗК вбачається, що Генеральною інспекцією під час опрацювання відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування виявлено інформацію про недотримання вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» керівником Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_1 щодо своєчасного подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 26.10.2018 року набув у власність квартиру у АДРЕСА_1 , загальною площею 57.8 м2.

З договору дарування від 26.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 прийняв в дар від ОСОБА_2 квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Оціночна вартість квартири 176093.00 грн. Зазначена вартість квартири перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2018 року, про що відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» повинен був повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 05.11.2018 року включно.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 27 серпня 2019 року вбачається, що він на підставі договору дарування від 26 жовтня 2018 року від матері ОСОБА_2 отримав у дар квартиру в м. Дубно Рівненської області. З технічних причин не зміг вчасно подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Рішенням №9 НАЗК від 11.08.2019 визначено уповноважених осіб НАЗК ОСОБА_3

НАЗК прийнято рішення №3311 від 04.10.2019 про направлення до суду протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/ або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.п«е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи органів прокуратури є суб`єктами на яких поширюється дія Закону.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника Кременецької місцевої прокуратури Тернопільської області відповідно п.п«е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходи для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальність за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003 року, Главі ІІІ "Конвенції ООН проти корупції" від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов`язковими для України, але притягнення до відповідальності за вчинення корупційних діянь повинно відбуватися у строгій відповідності до закону.

Так, суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, суд мав отримати докази того, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення (несвоєчасного повідомлення) про суттєві зміни в майновому стані, передбачав можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх відповідальність виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою, тощо.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину свою не визнав та зазначив, що він не мав умислу на вчинення корупційного правопорушення, вважав, що несвоєчасно відправив повідомлення про суттєві зміни в майновому стані з незалежних від нього причин.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 26 жовтня 2018 року отримав від матері у дар квартиру, у якій він народився та постійно проживає. Розуміючи, що йому необхідно в даному випадку подати повідомлення про зміни майнового стану, він протягом десяти днів намагався повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

В судовому засіданні встановлено, що 31 жовтня 2018 року від ПриватБанку на ім`я ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що на ПІБ « ОСОБА_1 » випущений електронно-цифровий підпис. 03 листопада 2018 року НАЗК повідомило, що заявка ОСОБА_1 на зміну ЕПЦ успішно прийнята та на час розгляду заяви він не зможе користуватися Реєстром. Запропоновано здійснити вхід до Реєстру зі зміненим ЕЦП через деякий час. 05 листопада 2019 року із НАЗК на ім`я ОСОБА_1 надійшло повідомлення що йому необхідно змінити ЕПЦ. 05 листопада 2018 року ПриватБанком надіслано повідомлення про відхилення заявки про зміну ЕЦП. ОСОБА_1 п`ять разів звертався в технічну допомогу за роз`ясненнями. 06 листопада 2018 року ПриватБанк повідомив про те, що на ім`я ОСОБА_1 випущений електронно-цифровий підпис з відповідними параметрами. НАЗК надано лист щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , відповідно до якого останнім 06 листопада 2018 року було заповнено повідомлення про суттєві зміни в майновому стані та натиснуто кнопку «Подати документ».

Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 вживав заходи для вчасного подання повідомлення, намагався його відправити, але в силу обставин, які від нього не залежать, повідомлення не було вчасно створено та доставлено кінцевому отримувачу, тобто до НАЗК, що у свою чергу свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП і, відповідно, про відсутність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та є самостійною підставою для закриття провадження відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Крім того, про те, що ОСОБА_1 вживав заходи для повідомлення про суттєві зміни в майновому стані свідчить і повідомлення ним про отримання в дар квартири у щорічній декларації за 2018 рік.

Оцінюючи викладені вище обставини, приходжу до висновку про формальне порушення ОСОБА_1 строків подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, оскільки вони не були наслідком його умислу на ухилення від подачі повідомлення. Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно вживав розумних заходів для того, щоб вчасно повідомити НАЗК.

На це вказують і його власні пояснення (що також є доказом), надані Уповноваженому департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Лещишину М.М ОСОБА_6 27 серпня 2019 року та в судовому засіданні, які не були спростовані будь-якими іншими доказами під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, що свідчить про відсутність у ОСОБА_1 будь-якого бажання настання шкідливих наслідків або свідомого допущення настання цих наслідків.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Сідорова В.М. про те, що також закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не перевіряються, оскільки, встановивши, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, приходжу до висновку про необхідність закриття адміністративного провадження саме з цієї підстави.

Керуючись ч.2 ст. 172-6, ст. ст. 38, 247, 256, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя