Провадження № 33/824/658/2019 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника-адвоката Лісового О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Гулько Ж.В., на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 грудня 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою суду, 26.09.2018 року приблизно 14 год. 10 хв. в Київській області, Києво-Святошинського району, село Чайки, по вулиці Антонова, 1, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_2 - адвокат Гулько Ж.В. в апеляційній скарзі просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що ОСОБА_2 26.09.2018 року, тоді як його зупинили працівники поліції, в стані алкогольного сп'яніння не перебував, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння через те, що прилад «Драгер» був відкритий, та він просив працівників поліції пройти огляд в медичному закладі охорони здоров'я або надати інший прилад, який буде запечатаний, на що отримав відмову, після чого ОСОБА_2 самостійно пройшов огляд в медичному закладі, висновок якого міститься в матеріалах справи та який підтверджує той факт, що він не перебував стані алкогольного сп'яніння.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчили б про те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі.

Заслухавши доповідь судді,думку ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Лісового О.О., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

При розгляді справи, як в суді першої, так і апеляційної інстанції, з пояснень ОСОБА_2 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 26.09.2018 року приблизно о 14 години 10 хвилин керуючи автомобілем НОМЕР_2, був зупинений працівниками поліції, які виявили застереження щодо його перебування з явними ознаками алкогольного сп'яніння, на що ОСОБА_2 заперечив, та працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на що ОСОБА_2 погодився, однак, коли працівники поліції принесли прилад, мундштук знаходився в розкритому вигляді, тому він відмовився проходити огляд з його допомогою та працівники поліції не запропонувавши йому пройти огляд в медичному закладі охорони здоров'я, склали на нього адміністративний протокол, після чого зупинили свідків, які не чули діалогу між ним та працівниками поліції, поставили свої підписи в протоколі. Звертав увагу, що говорив працівникам поліції, що за власний кошт поїде в медичний заклад, щоб пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в ньому, на що працівники поліції почали здійснювати на нього психологічний тиск та сказали, що заберуть його транспортний засіб на штрафмайданчик, тому він був змушений підписати всі необхідні поліції документи, після чого сам, за власні кошти, поїхав до спеціалізованого медичного закладу і пройшов належний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, який ознак сп'яніння у нього не виявив.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, на виклики працівник поліції та свідки до суду апеляційної інстанції не з'явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.

Доказів на спростування пояснень ОСОБА_2матеріали справи не містять, а ставити їх під сумнів у суду немає підстав.

Щодо посилань суду на пояснення свідка ОСОБА_5, як на доказ відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку, то вони є малопереконливими, оскільки з тих пояснень не вбачається який саме огляд, на який стан та за допомогою чого пропонували працівники поліції пройти ОСОБА_2, крім того, вони не спростовують твердження ОСОБА_2 про порушений працівниками поліції порядок проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП та п. 1.2. Інструкції особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння, підлягають оглядові на стан такого сп'яніння.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони Здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6. вказаної Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - «Спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія, згідно п. 7. Інструкції, від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

В порушення вимог законодавства, під час освідування ОСОБА_2, після його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер», працівники поліції не запропонували ОСОБА_2 пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі охорони здоров'я, що підтверджується, як поясненнями ОСОБА_2, так і відсутністю в матеріалах адміністративного провадження направлення на такий огляд, а відразу склали протокол про адміністративне правопорушення, чим грубо порушили порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп'яніння (ч.3 ст.266 КУпАП), що ставить під сумнів відповідність протоколу нормам закону.

Також в матеріалах справи міститься висновок Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 29.09.2018 року про те, що під час огляду ОСОБА_2 26.09.2018 року о 16 годині 40 хвилин, в нього ознак алкогольного сп'яніння не виявлено.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів, складений з порушенням вимог ст. ст. 256. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395, інших беззаперечних доказів того, що ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп'яніння і при цьому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку, суду не надано, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Гулько Ж.В. - задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 грудня 2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколюк О.В.