Справа №443/53/19
Провадження №3/443/50/19
ПОСТАНОВА

іменем України

28 лютого 2019 року м. Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацючого,

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №070400 від 29.12.2018 року, ОСОБА_1 29.12.2018 року о 03 год. 10 на 10 км західного об'їзду м. Львова, керував транспортним засобом "ВАЗ 2108", номерний знак НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та просив провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав вказаних у його письмовому поясненні, яке ним додано до матеріалів справи.

Заслухавши ОСОБА_1, який просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із протоколом серії БР № 070400 від 29.12.2018 року, ОСОБА_1 у вину ставиться порушення п. 2.5 ПДР (відмова на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), а відтак вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до ст. 280 КУпАП, зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 2, 3, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд водія проводиться в закладах охорони здоров'я у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами. Огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Відповідно до п. 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. Згідно з п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 ( далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Зазначені вимоги нормативних актів поліцейським дотримані не були. Як на докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейський покликається на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №070400 від 29.12.2018 року, відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, письмові пояснення свідків та інші матеріали справи (арк. справи 4-7). Між тим наведені вказані вище докази не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. З письмових пояснень свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29 грудня 2018 року вбачається, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі ( арк. справи 6,7) Однак, із оглянутого запису із нагрудної відеокамери працівника поліції, не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі. Таким чином, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся пройти огляд в медичному закладі й при цьому були присутні свідки. Отже поліцейським не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння, а також вимоги зазначених вище Інструкції та Порядку. Відтак, вищезазначені порушення, здійснені працівником поліції як при проведенні огляду на стан алкогольного спяніння (відсутність направлення на проведення огляду до медичного закладу, а відтак документального підтвердження відмови від такого огляду) вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного провопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Тому, підставними є покликання ОСОБА_1 на порушення процедури та порядку його огляду на стан сп'яніння та складення стосовно нього протоколу про вчинення адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Шмауцер (Schmautzer)проти Австрії" від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Отже, підстави для повернення протоколу про адміністративне правопорушення на дооформлення - відсутні, оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого та ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ст. 247 КУпАП відсутність складу адміністративного правопорушення означає, що діяння, яке ставилося в провину правопорушнику, ним вчинено, але відсутні обов'язкові ознаки, що характеризують суб'єкт, суб'єктивну сторону, об'єкт і об'єктивну сторону цього правопорушення.

Відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1ч.1ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 284 КУпАП

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суді через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук