Справа 350/67/19
Номер провадження 3/350/50/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., з участю секретаря судового засідання Стадник О.С., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, які надійшли від Рожнятівського відділення поліції ГУНПУ в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, громадянина України, за вчинення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 100791 від 03 січня 2019 року, ОСОБА_1 02 січня 2019 року о 23 годині 16 хвилин, в смт.Перегінське по вул.С.Стрільців керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не членороздільна мова, почервоніння обличчя. Пройти медичний огляд в установленому порядку в медичному закладі для визначення стану алкогольного спяніння чи на місці зупинки транспортного засобу ухилився (відмовився) в присутності медичних працівників, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 02 січня 2019 року приблизно о 23 год.13 хв., в селищі Перегінське біля магазину він сів за кермо автомобіля та почав їхати додому. Відїхавши сто метрів його зупинити поліцейські, які сказали, що треба їхати в лікарню для проведення огляду на стан алкогольного сп"яніння. Він відмовився і сказав, що такий огляд він бажає пройти на місці зупинки. Поліцейський сказав, що у нього відсутній прилад для вимірювання алкоголю і наполіг на тому, щоб він їхав в лікарню. Він ще раз попросив дати йому можливість пройти огляд на місці, однак поліцейський погрожуючи забрати автомобіль наказав їхати в лікарню. Оскільки, того дня він алкогольних напоїв не вживав, то погодився з вимогою поліцейського. Зазначення в протоколі про те, що він відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки автомобіля не відповідає дійсності. В лікарні він також не відмовлявся пройти огляд, оскільки ніхто не пропонував такий огляд. Його, поліцейських та лікаря дії фіксувалися на відеокамеру, про що весь час говорив поліцейський, тому цей доказ повинен підтвердити, що він не відмовлявся від проходження огляду ні на місці зупинки ні в лікарні. Поліцейський дав підписати йому незаповнений бланк протоколу і відпустив, а копію протоколу як і висновок лікаря йому не вручено.

Свідок ОСОБА_2 лікар - терапевт Рожнятівської ЦРЛ дала суду показання про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції було доставлено в Рожнятівську ЦРЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння. Зовнішній вигляд ОСОБА_1 не давав підстав вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп"яніння, однак на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння ОСОБА_1 відмовився, тому вона зазначила про це у Висновку № 4 від 03.01.2019, який забула належним чином оформити, тобто не проставила печатку. Висновок був складений в одному екземплярі, тому вона не вручила копію висновку ОСОБА_1

Вислухавши показання свідка та поянення ОСОБА_1, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Отже, обовязковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом в стані спяніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок огляду на стан сп'яніння визначений ст.266 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами ч. 6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі-Порядку), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п.6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, проведення огляду та оформлення результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, послідовно проводиться в такий спосіб: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або у випадку незгоди водія з його результатами, лікарем закладу охорони здоровя, які затверджені управлінням охорони здоровя місцевих держаних адміністрацій. В інших закладах охорони здоровя проведення вказаного огляду заборонено.

Згідно п. 27 Пленуму Верховного Суду України, в № 14 від 23. 12. 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Водій ОСОБА_1 у судовому засіданні стверджував, що поліцейські не пропонували йому пройти огляд на місці, а одразу ж доставили його в Рожнятівську ЦРЛ.

На цифровому багатоцільовому диску містяться два відеофайли, на одному зафіксовано момент зупинки поліцейськими автомобіля НОМЕР_2 за допомогою спецсигналу, на іншому відеозаписі відображено фрагмент розмови поліцейського та медпрацівника в приймальному відділенні Рожнятівської ЦРЛ. Фактично, фіксація правопорушення не здійснювалася поліцейським від початку зупинки транспортного засобу і до закінчення складання протоколу про адмінправопорушення, така фіксація здійснювалася частково, що є порушенням Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» якою передбачено, що фіксація правопорушення повинна вестися від початку і до кінця, тобто від зупинки транспортного засобу і до вручення протоколу правопорушнику.

Отже, зазначене дає підстави вважати, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу не проведено у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім цього, з перегляду відеофайлів встановлено, що ОСОБА_1 розпочав рух автомобілем о 23 год. 13 хв.22 сек., зупинений автомобіль ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції о 23 год.14 хв. 09 сек., а в протоколі зазначено , що керування автомобілем здійснювалося о 23 год.16 хв. Отже працівником поліції не правильного встановлено та відображено в протоколі час керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Все вищевказане є порушенням порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, в тому числі і процесуального документу - протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( а.с.4), то такий також є недопустимим доказом факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння з огляду на таке.

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

Відповідно до п.п.16., 17, 20 Розділу III вищевказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При цьому висновок щодо результатів медичного огляду особи складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Долучений до матеріалів Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4 від 03.01.2019 ( а.с.4) не відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить штампу медичного закладу та ( або) печатки лікаря або фельдшера, який проводив медичний огляд, що також є суттєвим порушенням порядку проведення огляду.

Висновок огляду не містить чіткого формулювання про те, що водій відмовився від огляду, а вказує на те, що ОСОБА_1 відмовляється, від проходження тесту на стан спяніння по системі Drager. Копія висновку не вручена особі, відносно якої його складено, що підтвердила свідок ОСОБА_2

Відповідно до п.22. розділу III вищевказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Доказів отримання ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне прарвопорушення матеріали справи не містять.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол був складений з істотним порушенням вимог чинного законодавства, протокол не відповідає вимогам, ст.ст. 256, 266 КУпАП, тому суд визнає протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ № 100791 від 03 січня 2019 року недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

За наявності факту вчинення особою адміністративного правопорушення, в тому числі і в сфері порушення Правил дорожнього руху, інспектор, який має намір скласти вказаний протокол, мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати всі докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростовували свідчення особи, але таких доказів в матеріалах справи не міститься.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов'язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності належних та достатніх доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Відповідно до п.1 ст. 247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя: