єдиний унікальний номер 389/594/19
провадження № 3/389/239/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м. Знамянка

Суддя Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області Проценко Олександр Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Кіровоградській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу №53/19 від 21 лютого 2019 року, ОСОБА_1 будучи, у т.ч. станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2018 суб'єктом декларування в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», а саме: особою, зазначеною у підпункті «б» пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону - депутатом Богданівської сільської ради Знам'янського району Кіровоградської області, у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2018 до 01.04.2018, в порушення вимог частини першої статті 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала, без поважних причин, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме 19 квітня 2018 року о 09 год. 20 хв., тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що її слід повернути для належного оформлення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа), при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний вирішити питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст.ст.164-14,212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією» №13 від 25.05.1998 року, у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст.247 і 280 КУпАП. При цьому, особливу увагу необхідно звертати на з'ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб'єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.

Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи, у будь-який спосіб, збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Вказані положення Конституції України поширюються і на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон №1700-VII), Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п.8 ч.1 ст.11 Закону №1700-VII, до повноважень національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону №1700-VII, державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобовязані перевіряти факт подання субєктами декларування, які в них працюють (працювали) або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього закону декларацій та повідомляти національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

У ч.1 ст.50 Закону «Про запобігання корупції» №1700-VII зазначено:

- повна перевірка декларації полягає у зясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може проводитися у період провадження субєктом декларування діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності;

- обовязковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, субєктів декларування, які займають посади, повязані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується національним агентством;

- обовязковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими субєктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю;

- національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сімї субєкта декларування у випадках, передбачених ч.7 ст.46 цього закону;

- національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно з ч.2 ст.50 Закону №1700-VII, у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей, національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний субєкт декларування та спеціально уповноважені субєкти у сфері протидії корупції.

З матеріалів адміністративного провадження вбачається, що перевірка щодо порушника проводилась працівниками ДВБ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки щодо порушника, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДВБ НП України.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до ст.ст.48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон).

Згідно п.п. 2 - 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації, НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці ДВБ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той-же час, усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі, на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Враховуючи викладене, відсутність даних щодо проведення НАЗК відповідної перевірки щодо порушника, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДВБ НП України, що протокол про адміністративне правопорушення містить вказівку на дату виявлення правопорушення, як на дату складання адміністративного протоколу, тобто 21 лютого 2019 року, що не є тотожними поняттями, більш того, лист (а.с.10) свідчить про те, що Управління захисту економіки у Кіровоградській області отримало матеріали щодо ОСОБА_1 04 грудня 2018 року, а відтак фактично матеріали справи не містять достовірних даних щодо дати виявлення правопорушення, що унеможливлює зясування питання, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 КУпАП, матеріали справи необхідно повернути до Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись стст.38,278 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1, про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, повернути до Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2