Справа № 463/389/19 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 33/811/214/19 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Партики І. В., за участю ОСОБА_1 , захисника Беня Богдана Зіновійовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 07.02.2019 року,

встановив:

постановою Личаківського районного суду м. Львова від 07.02.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого,проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 384, 20 грн. судового збору.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 14 січня 2019 року о 05:50 год. на автодорозі Київ - Чоп М06 533 км + 500м, керував транспортним засобом марки «Мercedes» р. н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Результат 1, 79 проміле.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Покликається на те, що суд першої інстанції не допитував свідків події. Зазначає, що відеозапис події, що міститься в матеріалах справи є неналежним доказом, оскільки у матеріалах справи відсутні дані про технічний засіб, на який здійснювався запис. Окрім того, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про направлення матеріалів справи на розгляд Громадської організації «Всеукраїнський союз ветеранів АТО».

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Беня Б. З. , які підтримали подану апеляцію, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Вважаю, що суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставинах, підтверджується, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №204050 від 14.01.2019 року (а.с. 3), результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу та актом огляду (а.с. 1, 6), поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 10, 11), котрі були присутніми під час огляду та підтвердили факт виявлення у організмі ОСОБА_1 1, 79 проміле алкоголю.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника Беня Б . З. про те, що транспортним засобом керував ОСОБА_6 є необґрунтованим, з огляду на наступне.

Допитана в суді апеляційної інстанції працівник поліції ОСОБА_7 зазначила, що склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , оскільки такий 14 січня 2019 року о 05:50 год. на автодорозі Київ - Чоп М06 533 км + 500м, керував транспортним засобом марки «Мercedes» р. н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Окрім того, свідок пояснила, що в цей день 14.01.2019 р. о 03 год. 36 хв. на автодорозі М11 Львів-Шегині 10км+200м був зупинений зазначений вище транспортний засіб марки «Мercedes» р. н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 У працівників поліції виникла підозра про перебування вказаного водія у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній від проходження такого огляду відмовився, чим порушив п.п.2.5 ПДР України.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2019 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка постановою Львівського апеляційного суду від 13.03.2019 року залишена без змін та на даний час набрала законної сили.

Приходжу до переконання, що наявність вищевказаної постанови, якою встановлений факт керування ОСОБА_6 14.01.2019 р. о 03 год. 36 хв. на автодорозі М11 Львів-Шегині 10км+200м транспортним засобом марки «Мercedes» р. н. НОМЕР_1 не спростовує керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом цього ж дня о 05:50 год. на автодорозі Київ - Чоп М06 533 км + 500м.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 та його захисника Беня Б. З. про те, що він не керував транспортним засобом є безпідставними.

Разом з цим, вважаю необґрунтованим клопотання про можливість передачі справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на розгляд Громадської організації «Всеукраїнський союз ветеранів АТО» в порядку ст. 21 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Згідно з клопотанням, ОСОБА_1 позитивно характеризується, його робота пов`язана із керуванням транспортними засобами, має на утриманні чотирьох дітей.

Вважаю, що зазначені обставини є недостатнім для передачі справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, котре характеризується підвищеною суспільною небезпечністю, на розгляд громадської організації на підставі ст. 21 КУпАП.

Окрім того, ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, що також виключає можливість застосування до нього положень ст. 21 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м. Львова від 07.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Партика І. В.