№ 521/1340/19
№ 3/521/1313/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Кузьменко Н.Л. при секретарі Рєутовій А.Б., за участю прокурора Полякова Р.А., захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засідання клопотання захисника про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією за територіальною підсудністю відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України

- в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу №92 від 18.01.2019 року про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС, будучи особою яка припиняє діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за угодою сторін, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83, ст. 86 Закону України «Про державну службу» та до п. 1 ст. 36 КЗпП України з 23.07.2018 року, згідно наказу начальника Одеської митниці ДФС від 19.07.2018 року № 591-о «Про звільнення ОСОБА_1Б.», як субєкт декларування, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи перед звільненням, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до пункту 13 статті 1 Закону, субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобовязані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

12.06.2017 року, відповідно до наказу начальника Одеської митниці ДФС №564-о «Про переведення», ОСОБА_1 було переведено з посади головного державного інспектора ВМО № 6 митного поста «Ізмаїльський» на посаду головного державного інспектора ВМО № 5 митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС.

28.05.2015 року ОСОБА_1 був ознайомлений з попередження про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та повязаним з корупцією правопорушенням відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

06.06.1995 р. ОСОБА_1 склав присягу державного службовця.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 6 Закону України «Про державну службу», інші посади державної служби, не віднесені до категорій «А» і «Б» віднесено до посад категорії «В» державної служби. Відповідно до частини 1, пункту 1, підпункту «в» ст. З Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці. Таким чином, посада головного державного інспектора ВМО № 5 митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС відноситься до посад категорії «В» державної служби.

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням. Відповідно до пункту 1, підпункту "в" частини першої статті 3 Закону «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюються дія Закону, є державні службовці, посадові особи, уповноважені на виконання функцій держави. Таким чином до 23.07.2018 року ОСОБА_1Б, був посадовою особою уповноваженою на виконання функцій держави, та на нього поширюється дія Закону «Про запобігання корупції», і він є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією і зобовязаний виконувати вимоги ч. 2 ст. 45 Закону «Про запобігання корупції».

Таким чином ОСОБА_1 як особа, зазначена у пункті 1, підпункті "в" частини першої статті 3 Закону, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, була зобовязана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями перед звільненням, не пізніше дня такого припинення, а саме до 23.07.2018року.

Проте, ОСОБА_1, будучі обізнаним щодо обовязку подати таку декларацію та про терміни її подачі, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу першого частини другої статті 45 Закону «Про запобігання корупції», при припинені діяльності, повязаної з виконання держави, подав відповідну декларацію особи, уповноваженої особи уповноваженої на виконання функцій держави, перед звільненням лише 24.07.2018 року, а саме пізніше на 1 добу після припинення такої діяльності, що встановлено відповідно до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого встановлено дату подачі декларації ОСОБА_1 (24.07.2018) та витягом з сайту НАЗК дати подачі декларації з офіційної сторінки Реєстру.

Згідно відповіді на запит за підписом Голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3 (вихідний № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 року), зазначено, що дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання субєктом декларування документів до Реєстру.

Факт обізнаності ОСОБА_1 щодо обовязку подачі декларації особою який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та терміни її' подачі підтверджується документами особової справи ОСОБА_1 (лист про ознайомлення з вимогами статей З, 45 Закону України «Про запобігання корупції»), попередження про обмеження, повязані з прийняттям на державну службу та проходженням служби, раніше поданими деклараціями, також його поясненням.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що 19.07.2019 року він подав заяву про звільнення із займаної посади за згодою сторін. Про те, що він був звільнений дізнався 23.07.2018 року по телефону. Після того як він отримав своє митне забезпечення з актом прийому-передачі цього від поїхав до м. Ізмаїл, де начальник митного поста підписав акт. Після цього виїхав до м. Одеси, але коли він приїхав робочий день закінчився. Наступного дня він ознайомився з наказом про звільнення, здав митне забезпечення, отримав довідку про доходи. Фізично подати декларацію у той же день не зміг, оскільки був сповіщений про те, що він повинен прибути до митниці м. Одеси за 240 км. від місця його проживання. По приїзду він не встиг отримати довідку про доходи, оскільки закінчився робочий день. Тільки наступного дня він був ознайомлений з приказом та отримав довідку про доходи. В той же день по приїзду додому ним, на підставі довідки, була подана декларація на сайт НАЗК.

Захисник просила провадження по справі закрити у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вислухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника та прокурора, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП України за кваліфікуючою ознакою: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 1 1 серпня 2016 р. № 3 (із змінами, внесеними рішеннями Національного агентства від 06.09.2016 року № 18 та від 30.09.2016 року № 57), по питанню № 1 п. 2, розяснено, що Законом передбачено чотири типи декларацій, однією з яких є декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови не своєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, 12.06.2017 року, відповідно до наказу начальника Одеської митниці ДФС №564-о «Про переведення», ОСОБА_1 було переведено з посади головного державного інспектора ВМО № 6 митного поста «Ізмаїльський» на посаду головного державного інспектора ВМО № 5 митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС.

ОСОБА_1 був зобовязаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями перед звільненням, не пізніше дня такого припинення, а саме до 23.07.2018року. Однак будучи обізнаним щодо обовязку подати декларацію та про терміни її подачі, за відсутності поважних причин, подав відповідну декларацію особи, уповноваженої особи уповноваженої на виконання функцій держави, перед звільненням лише 24.07.2018 року

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1, будучи особою яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФЄ, вчинив дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими до суду матеріалами адміністративної справи, а саме:

-Повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за підписом начальника відділу по роботі з персоналом Одеської митниці ДФС від 26.07.2018 за № 25.

-Поясненнями ОСОБА_1

-Витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування НАЗК та іншими матеріалами.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, інші обставини справ, суд вважає, що необхідним для попередження нових правопорушень та виховання особи буде накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. ст. 33, ч.1 ст. 172-6, 283-285, 287, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп. (Отримувач: УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030101. Код отримувача: (ЄДРПОУ) 38016923. Номер рахунку: 5007. Код банку (МФО): 899998. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.Л. Кузьменко