Справа № 752/3699/19 Головуючий в суді І інстанції - Шкірай М.І.
Провадження № 33/824/1816/19 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

захисника Полуніної К.А..

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 13.02.2019 о 01 год. 50 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по просп. Ак. Глушкова, 9-А, керував транспортним засобом «DaewooLanos» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держав у розмірі 384, 20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він не погоджується з тим, що перебував в стані алкогольного сп`яніння та звертає увагу суду на порушення законодавства працівниками поліції під час його огляду на стан наркотичного сп`яніння на які суд першої інстанції уваги не звернув та також порушив норми матеріального права під час винесення постанови.

Працівники поліції дійшли висновку, що ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, однак, постає питання чому вони не відсторонили останнього від керування транспортним засобом, а навпаки дозволили йому відвести ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до вул . Стельмаха і лише після цього, ОСОБА_1 та працівники поліції відправились на службовій машині поліцейських до медичного закладу.

Дані пасажири, які перебували у його авто могли б і можуть підтвердити, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння та те, що працівники поліції, встановивши, що останній наче б то перебував у стані наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, а навпаки дозволили йому керувати далі та відвести даних осіб до вул. Стельмаха.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом, що є порушенням ст. 266 КУпАП та свідчить про очевидну відсутність для працівників поліції будь-яких ознак сп`яніння у водія, а так і підстав для проходження ОСОБА_1 медичного огляду, в порядку передбаченому ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим, відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за відсутності підстав для такого огляду, передбачених ст. 266 КУпАП, не може утворювати складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того апелянт зазначає, що у постанові про адміністративне правопорушення вказано, що його стан відповідав ознакам наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість. Однак, жодна з цих ознак не була вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, відтак, ОСОБА_1 не зрозуміло, звідки суд встановив вказані ознаки.

Також, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що йому не було видано направлення га огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало однією із причин його відмови від проходження медичного огляду, оскільки працівники поліції не дотрималися встановленої законодавством процедури огляду стану сп`яніння.

Таким чином, працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, що свідчить про те, що його огляд на стан наркотичного сп`яніння вважається недійсним та складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним.

Однак, суд першої інстанції не звернув уваги, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд стану наркотичного сп`яніння, чим порушив ч.6 ст. 266 КУпАП та п.п. 8,9 Розділу 2 Інструкції.

Також ОСОБА_1 зазначає, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не бачили як саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та у якому стані, оскільки свідки були запрошені працівниками поліції вже в медичному закладі під час його відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не бачили нічого, окрім факту складання протоколу. Відомості, які зазначені в протоколі, можуть бути відомі зазначеним свідкам зі слів співробітників поліції, оскільки вони не були очевидцями подій.

Окрім того, судом першої інстанції було порушено норми ч.1 ст. 268 КУпАП, оскільки справа про адміністративне правопорушення була розглянута без участі ОСОБА_1 , хоча він з`явився у судове засідання. Разом з тим, останнього було позбавлено можливості розглянути у судовому засіданні подані власні пояснення, клопотання про виклик свідків та докази, чим порушено судом ст.ст.279, 251 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у

ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів провадження щодо ОСОБА_1 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, та, за відсутності жодних клопотань щодо дослідження додаткових доказів, постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується перш за все письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 312548 від 13 лютого 2019 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, двома свідками та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, проте зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції він не вказав, а лише власноручно зазначив: "пояснення надам в суді. Автомобіль залишаю на місці зупинки. Претензій до поліції не маю" (а.с. 1);

- в письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 13.02.2019 року о 01 год. 50 хв. від проходження огляду на стан сп`яніння, та жодних зауважень щодо правомірності дій працівників поліції як у письмових поясненнях, так і в протоколі не указали (а.с. 2);

- з відеозапису з нагрудної камери поліцейських вбачається, як ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції з боку працівників поліції та лікаря-нарколога пройти огляд на стан сп`яніння відмовився.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п.2.5 ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про незаконність постанови суду у зв`язку з тим, що він не був відсторонений він керування транспортними засобами - є безпідставними, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №312548, у нього було вилучено посвідчення водія № НОМЕР_2 , що, фактично, свідчить про обмеження його права керування транспортними засобами (а. с. 1).

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції ч.2, ч.6 ст.266 КУпАП, а саме не надання йому відповідного направлення для проходження огляду на стан сп`яніння до найближчого закладу охорони здоров`я, в результаті чого він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння, є безпідставним, оскільки доказами по справі доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому у поліцейського не було підстав для оформлення письмового направлення водія на огляд. Крім того, будучи доставлений до медичного закладу, ОСОБА_1 також не надав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_1 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 15 березня 2019 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15.03.2019 - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко