Справа №591/4511/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В.В.
Номер провадження 33/816/437/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Зацепіна В.С., потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Іващенко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2019 року, якою відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було закрито у зв`язку з малозначністю вчиненого, а ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням за те, що він не сплачує аліменти на утримання дітей, які зобов`язаний сплачувати згідно з рішенням суду, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, що є вчиненням правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 , вважаючи, що вищезазначеною постановою порушене її матеріальне право на отримання аліментів на дітей від ОСОБА_1 ставить питання про скасування постанови та призначення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що у 2010-2015 роках перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 , від якого має трьох дітей, на утримання яких рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 квітня 2015 року призначено стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти у розмірі по 450 грн. щомісячно на кожну дитину. У зв`язку з несвоєчасною сплатою ОСОБА_1 цих коштів станом на 01 жовтня 2019 року утворилась заборгованість в розмірі 50751,23 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 також зазначає, що за період з 16 березня 2015 року ОСОБА_1 сплатив лише 22851 грн., при цьому ним зовсім не сплачувались кошти у період з 01 квітня 2016 року по 01 червня 2019 року, а після того як стало вирішуватись питання притягнення його до відповідальності, впродовж трьох місяців він сплатив 15795 грн. Крім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 20 серпня 2019 року він направив поштою грошовий переказ на адресу апелянта у розмірі 14000 грн., однак того ж дня відкликав переказ.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_3 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 , які в повному обсязі підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.252,280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані не в повному обсязі.

З матеріалів даного провадження вбачається, що 16 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП через несплату ним аліментів на утримання дітей, що призвело до виникнення вищезазначеної заборгованості в сумі 62496,23 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання (а.м.п. 1-2).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується, зокрема, вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення, розрахунками заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01 липня 2019 року та на 12 листопада 2019 року, згідно з останнім з яких на даний час заборгованість складає 48636,23 грн.

Крім того, у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факт несплати ним аліментів на утримання дітей та розміру заборгованості по аліментах.

Враховуючи вищевикладене та суму заборгованості вважаю необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо малозначності вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, оскільки малозначним слід визнавати адміністративне правопорушення, що не становить великої суспільної шкоди та не завдає значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянам, а тому прийняте у справі рішення про закриття провадження через малозначність вчиненого не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного правопорушення запроваджена Законом України № 2243-VІІІ від 07 грудня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06 лютого 2018 року, шляхом доповнення глави 14 Кодексу України про адміністративне правопорушення статтею 183-1.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується бездіяльністю особи, яка повинна сплачувати періодичні платежі кожного місяця у визначеному розмірі і датою вчинення цього правопорушення є відповідний період, протягом якого особа не сплачувала аліменти.

Облік сукупного розміру заборгованості за шість місяців, наявність якої передбачена диспозицією ч.1 ст.183-1 КУпАП, починається з моменту введення в дію даної правової норми, тобто з 06 лютого 2018 року.

Крім того, правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП відноситься до категорії триваючих, тому воно припиняється або виконанням обов`язків, або притягненням винної особи до відповідальності.

У випадку, якщо на момент набрання Законом у особи наявна заборгованість за несплату аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, то така особа після набрання ним чинності має вжити необхідні заходи щодо погашення такої заборгованості.

Оскільки цей Закон встановлює адміністративну відповідальність, то зворотної дії в часі він не має й поширює свою дію лише на правовідносини, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 06 лютого 2018 року.

Враховуючи диспозицію ч.1 ст.183-1 КУпАП слід дійти висновку, що дана норма закону може бути застосована до особи, яка допустила бездіяльність - несплату аліментів за період після 06 лютого 2018 року, а не з 2015 року, як у своїй апеляційній скарзі вказує ОСОБА_2 і лише тоді, коли це призвело до заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, що й було роз`яснено потерпілій.

Крім того, ч.2 ст.38 КУпАП передбачено, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вже зазначалось вище, адміністративне правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП є триваючим, тому його слід розглядати з моменту офіційного виявлення, тобто з часу, коли уповноваженій особі, яка складала протокол, стало відомо про вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання трьох малолітніх дітей, які за рішенням суду стягуються на користь матері ОСОБА_2 була виявлена державним виконавцем 01 липня 2019 року та вимоги п.7 ст.247 КУпАП про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.38, 247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 01 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.