Справа № 201/834/19
Провадження № 3/201/441/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого виконавчим директором ТОВ «ОСОБА_2 інжинирінг», який мешкає за адресою: м. Дніпро, пров. Штабний, 8/52, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 01 січня 2019 року о 13 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф», д/н НОМЕР_1, рухався в районі електроопори № 5 при заїзді на Південний міст в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом ««Мерседес-Бенц Віто», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що 01 січня 2019 року він рухався з вул. Мільмана на Південний міст у м. Дніпро, де на заокругленні дороги відбулось зіткнення з транспортним засобом «Мерседес-Бенц Віто», водій якого рухався з вул. Яснополянська та, зрізавши кут при повороті, допустив з ним зіткнення, при цьому він рухався максимально близько до правого узбіччя зі своєї сторони на невеликій швидкості та не міг уникнути зіткнення, оскільки відстань до правого краю проїзної частини була десь до одного метра. В результаті зіткнення на його автомобілі було пошкоджено ліву передню частину по дотичній, починаючи з переднього бамперу та закінчуючи передніми дверима.

Водій ОСОБА_3, будучи допитаним у судовому засіданні, суду пояснив, що він рухався на невеликій швидкості по правій смузі зі сторони вул. Яснополянська в напрямку вул. Мільмана в м. Дніпрі і в ході руху, на заокругленні дороги, несподівано побачив інший автомобіль, що виїхав йому назустріч, в результаті чого відбулось зіткнення та на його автомобілі було пошкоджено ліву частину по дотичній.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обовязок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 194905 від 10 січня 2019 року дорожньо-транспортна подія між автомобілем «Фольксваген Гольф» і транспортним засобом «Мерседес-Бенц Віто» відбулась в результаті порушення особо, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Однак, з огляду на сукупність зібраних в матеріали даної справи про адміністративне правопорушення доказів, суд вважає їх недостатніми та не взаємоповязаними між собою для того щоб прийти до однозначного висновку, за критерієм поза розумним сумнівом, щодо винуватості водія ОСОБА_1 у його причетності до вчинення дорожньо-транспортної події за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього. Так, згідно фабули справи, водієві ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого він під час зміни напрямку руху вчинив зіткнення з транспортним засобом «Мерседес-Бенц Віто», що рухався йому назустріч зліва. Однак, враховуючи поясненням надані обома водіями-учасниками ДТП та зіставляючи їх з письмовими матеріалами справи про адміністративне правопорушення неможливо прийти до висновку, що саме водієм ОСОБА_1 було змінено напрямок руху, внаслідок чого відбулось зіткнення між транспортними засобами. Як вбачається зі схеми місця ДТП та доданих до неї фотографій, які доповнюють відповідну обстановку на місці події, взаємне розташування транспортних засобів на проїзній частині відносно її країв дає підстави стверджувати, що автомобіль «Фольксваген», під керуванням водія ОСОБА_1 не змінював траєкторію руху та знаходився в момент зіткнення з правого боку дороги на відстані 5,7 м. від дальнього для нього лівого краю проїзної частини, при загальній ширині проїзної частини 8,3 м. перед її заокругленням, в той же час транспортний засіб «Мерседес-Бенц Віто», що рухався на зустріч під керуванням водія ОСОБА_3 знаходився від дальнього для нього лівого краю проїзної частини (правого для водій ОСОБА_1В.) на відстані 2,6 м., що в свою чергу свідчить про те, що саме останнім, при здійсненні повороту на заокругленні дороги шириною 8,3 м. на її початку, було більше змінено траєкторію руху назустріч іншому водієві ОСОБА_1, який на ширині проїзної частини у 2,6 м. до місця зіткнення не міг уникнути контактування з іншим транспортним засобом при зустрічному роз'їзді з ним, при цьому необхідність зміни траєкторії руху в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не обумовлювалась ані дорожніми умовами і обстановкою, ані його попереднім та подальшим напрямком руху, останній лише слідував ближче до правого краю проїзної частини при заокругленні дороги праворуч, тобто останньому не було необхідності змінювати напрямок руху в протилежному напрямку, а отже його дії не могли призвести до наслідків, які настали, так як він не зближувався з транспортним засобом «Мерседес-Бенц Віто» при зустрічному роз'їзді, чим обґрунтовується той факт, що контактуванням між собою вказаних транспортних засобів відбулось їх передніми лівими частинами.

Таким чином поставлений у провину ОСОБА_1 пункт правил дорожнього руху не був порушений останнім в дорожній обстановці, що скалась за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. У розумінні пункту 10.1 Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_1 не змінював свою траєкторію руху, оскільки слідував з правого краю проїзної частини у напрямку, який був обраний ним попередньо, однак проїзна частина в даному місці заокруглювалась, а до нього з лівого боку наблизився інший водій ОСОБА_3, який у даній дорожній ситуації та умовах повинен був керуватись вимогами пункту 13.3 Правил дорожнього руху України, а саме дотриматись безпечного інтервалу при зустрічному роз'їзді. З огляду на вказані обставини, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1, відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, мав право розраховувати на те, що інші учасники також виконають ці Правила, зокрема водій ОСОБА_3 дотримається безпечного інтервалу відповідно до вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України.

Крім того, порушення правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_1 також спростовується долученим до матеріалів адміністративної справи відеозаписом з камери відео-реєстратора, встановленого в автомобілі водія ОСОБА_3, на якому зафіксовані обставини дорожньо-транспортної події. Так, з відтвореного відеозапису судом було встановлено, що під час руху водія ОСОБА_3 по правій смузі для руху з вул. Яснополянська у напрямку вул. Мільмана в м. Дніпрі, останній виїжджає на заокруглення дороги, де відбувається зіткнення з іншим автомобілем «Фольксваген», що слідував назустріч, при цьому контактування між собою вказаних транспортних засобів відбувається їх передніми лівими частинами на частині дороги значно ближчій до краю проїзної частини для водія ОСОБА_1, в той час коли для руху водія ОСОБА_3 залишалась значно більша частини дороги, а отже останній обрав не характеру траєкторію руху на даній ділянці дороги, оскільки вказаний водій рухався ближче до середини проїзної частини, а не до її правого краю саме при здійсненні повороту ліворуч на заокругленні такої дороги.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими схемою місця ДТП від 01 січня 2019 року, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов, обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який в свою чергу свідчить про відсутність порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_1

Крім того, суд не може прийняти як допустиме внесення інспектором патрульної поліції додаткових записів до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема в поля «чим порушив (ла) вимоги п.», «Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. КУпАП». Зіставляючи копію протоколу, яку було надано правопорушнику, з оригіналом протоколу, який знаходиться в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення, дійсно встановлено, що у вказаному полі протоколу було дописано п. 10.1 Правил дорожнього руху України, який ставиться у провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також стаття 124 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність в разі порушення таких правил. Оформлення протоколу про адміністративне правопорушення в такий спосіб тягне за собою порушення права на захист ОСОБА_1, оскільки змушувало захищатись особу від непередбачуваних звинувачень. Також зазначені дії інспектора патрульної поліції суперечать вимогам пункту 7 Розділу ІІ «Документування адміністративних правопорушень» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року, відповідно до якого, не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках предявленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд приходить до висновку про те, що без встановлення в діях ОСОБА_1 такого обовязкового елементу обєктивної сторони протиправного діяння, як причинний зв'язок з наслідками, що настали, останній не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В світлі даної ситуації, а також враховуючи, що суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_2