ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження F 33/818/263/19
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2, ййого захисника F адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.01.2019 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 січня 2019 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: вул. Петровського, 16, с. Руська Лозова, Дергачівський район, Харківська область, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 03.12.2018 року о 21:18 в м. Харкові по пр-т. ОСОБА_4, 31-а, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Mercedes-Benz A170 номерний знак SRC6NR1 перебуваючи в стані спFянінні. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому порядку, проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26. Згідно висновку F 2463 водій перебував в стані наркотичного сп'яніння.

Дії водія ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення п.2.9-а Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 28.01.2019 року скасувати, а провадження щодо нього закрити у звFязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі її вказує, що суд в порушення вимог ст.278 КУпАП не повідомив його належним чином про дату і час судового засідання та розглянув справу у його відсутність, чим порушив його права на захист. Крім того, матеріали провадження містять зворотне поштове повідомлення, відповідно до якого він не отримав повістку до суду.

Наголосив, що суд також не прийняв до уваги порушення з боку поліцейського, який склав протокол про адміністративне правопорушення, а саме той факт, що медичний огляд на стан сп'яніння проводився в порушення п.9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», через 3 години після виявлення поліцейським ознак сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовFязаний зFясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помFякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зFясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В апеляційному суді ОСОБА_2 та його захисник F адвокат ОСОБА_3 наполягали на тому, що медичний огляд ОСОБА_2 було проведено з порушеннями, зазначили, що час відібрання аналізів о 00:20 год. 04.12.2018 року, а висновок складено о 00:05 год 04.12.2019 року, тобто вважали, що результат був раніше ніж було відібрані аналізи для проведення дослідження, та наполягали, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП.

Відмовляючи у задоволенні вимог апелянта апеляційний суд виходить з того, що відповідно до матеріалів справи огляд водія ОСОБА_2 проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26. При цьому направлення його на огляд було виписано інспектором поліції 04.12.2018 року о 00:05 год. Згідно акту медичного огляду F2463, його заповнення було розпочато о 00:05 год 04.12.2018 року. Відповідно до п. 22 вказаного акту, дата та час відбору біологічного середовища сечі 04.12.2018 року о 00:20 год., та згідно п. 21 акту, час проведення лабораторної діагностики з метою уточнення наявних речовин впливу F 05.12.2019 року, яким і було виявлено наркотичні речовини коннобиноиди, про що було зафіксовано у акті та у висновку F 2463.

Доводи апелянта, що висновок F 2463 відносно ОСОБА_2 було складено за часом раніше ніж відібрано у нього біологічні зразки, апеляційний суд відхиляє, оскільки час зазначений у висновку - 00:05 слід вважати часом початку його заповнення.

Також апеляційний суд не бере до уваги доводи ОСОБА_2 щодо проведення медичного огляд відносно нього через 3 години після виявлення ознак спFяніння, оскільки такі доводи не спростовують встановлений висновком F2463 від 04.12.2018 року факт його перебування станом на 00:20 го. 04.12.2018 року в стані наркотичного спFяніння, що свідчить про керування 03.12.2018 року ОСОБА_2 о 21:18 транспортним засобом в стані наркотичного спFяніння.

Висновок, зроблений експертом, що ОСОБА_2 перебував в стані наркотичного спFяніння не спростований, апеляційний суд не вбачає підстав ставити його під сумнів за доводами апелянта.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (ПДР) встановлено, що водієві заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння, або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а також ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.01.2019 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1