Справа № 559/307/19
Номер провадження 3/559/124/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 4 ст. 121 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

12.02.2019 на розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП стосовно ОСОБА_1

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 06.02.2019 о 16:20 на а/д Київ-Чоп 434 км + 488 м. Островський А.В. керував транспортним засобом Fiat д.н.з. НОМЕР_1, що підлягає обовязковому технічному контроль, але своєчасно його не пройшов, чим повторно протягом року вчинив порушення (19.04.2018 відносно ОСОБА_1ВА. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ВР23079 за ст. 121 ч. 1 КУпАП про накладення стягнення у вигляді штрафу), чим порушив вимоги п. 31.3Б, ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» відповідальність за що передбачена ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що автомобіль придбав для сімї та власних потреб, з метою отримання прибутку будь-яким чином автомобіль не використовує. Просив справу закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і обєктивно зясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Виходячи із змісту ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП наголошує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, з урахуванням технічних характеристик, на думку суду автомобіль не підлягає обовязковому технічному огляду.

Ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» визначені підстави та порядок проходження обовязкового технічного контролю.

Так, обов'язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України"Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України.

Згідно затвердженого обовязкового визначено процедуру проведення обовязкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації.

Періодичність проходження обовязкового технічного контролю становить: - для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Однак, вказана Постанова не містить вимоги проводити технічний контроль легкових автомобілів, які не використовуються з метою отримання прибутку.

Відповідно до п.2.13 ПДР, до категорії «В» належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Пунктом 1 частини 1 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, що затверджений постановою КМУ від 30.01.2012 р. № 137 визначено, що не підлягають проведенню обов'язкового технічного контролю легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Положенням пп. 15 п. 2 даного Порядку визначено: транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку, за винятком транспортних засобів, що експлуатуються на умовах лізингу.

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III: автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев'ять з місцем водія включно.

У п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 08.05.93 № 340 передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на певні категорії, серед яких категорії: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів); С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів).

Фургон малотонажний-В, підпадає під категорію транспортного засобу «В» тобто є легковим, оскільки його повна маса не перевищує 3500 кг.

Так, автомобіль НОМЕР_2, відповідно до свідоцтва ІОС 260218 від 11.08.2005 зареєстрований на ОСОБА_2, є фургоном малотонажним категорії - В, повна маса транспортного засобу становить 1660, отже, відноситься до легкового спеціалізованого малотоннажного автомобілю тобто прирівнюється до легкових автомобілів категорії «В». Як встановлено в судовому засіданні, зазначений автомобіль використовується виключно в особистих потребах для індивідуальних поїздок. Вантажопідйомність автомобіля - до 3,5 тони.

Враховуючи, що ОСОБА_1 використовує цей транспортний засіб виключно в особистих потребах - без мети отримання прибутку, тому обов'язковому технічному контролю він не підлягає.

Отже, оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_3 відноситься до автомобілів категорії «В», то зазначених вище нормативно правових актів вбачається, що він не підлягає обовязковому технічному огляду.

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа)оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia»,- заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частина четверта статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті.

Пункт 31.3.б Правил дорожнього руху України передбачає, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

В п.3 Порядку проведення обовязкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 137 від 30 січня 2012 року, визначено чотири категорії автомобілів, які підлягають проходженню періодичного обов`язкового технічного контролю.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №048875 від 06.02.2019 не зазначено обов`язкових ознак об`єктивного складу адміністративного правопорушення, як-то чим передбачено проходження обов`язкового технічного контролю - перевезення пасажирів, вантажу з метою отримання прибутку, чи небезпечного вантажу, або автомобіль використовувався як таксі.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, дослідивши матеріали справи та письмові докази,суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та у звязку з чим є всі підстави для закриття провадження у справі. Суд не вбачає ознак порушення п. 31.3б ПДР України водієм.

Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121, ст.247, 251 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя: