КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №33/824/2209/2019 Постанова винесена суддею - Лисенком В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

13 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.02.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 22.04.2019 року направила поштовим відправленням до суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що про дату, час, та на місце розгляду справи належним чином не була повідомлена, про призначення розгляду справи на 18.02.2019 року дізналася лише після того, як їй 12.04.2019 року поштою надійшла копія оскаржуваної постанови.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об'єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП винесена 18.02.2019 року.

Апеляційну скаргу, згідно штампу вхідної кореспонденції суду ОСОБА_1 направила поштовим відправленням лише 22.04.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Ставлячи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.02.2019 року, ОСОБА_1 зазначає, що вона не була належним чином повідомлена про судове засідання на 18.02.2019 року, а копію оскаржуваної постанови отримала лише 12.04.2019 року.

З постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно не була присутньою при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції 18.02.2019 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про те, в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо неї, підтвердженням чого є направлення нею 09.01.2019 року та 25.01.2019 року клопотань про відкладення розгляду справи, в подальшому не цікавилася цією справою та з заявою про видачу судового рішення не зверталася.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N3236/03).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2019 року в справі № 369/15621/18 надіслана до реєстру 22.02.2019 року та оприлюднено 25 березня 2019 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_1 мала можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та могла оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом постанови в ЄДРСР у ОСОБА_1 . виникали труднощі щодо його ідентифікації, вона не була позбавлена можливості уточнити цю інформацію, шляхом здійснення відповідного запиту до канцелярії місцевого суду.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв'язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апелянт не підтвердила поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для його поновлення, відповідно не находить, в зв'язку з чим в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2019 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - відмовити.

Апеляційну скаргу разом з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал