П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2019 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, за ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2019 року о 00 год. 34 хв. в м. Біла Церква по вул. Таращанська, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21121» д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом проявив неуважність, що призвело до наїзду на дорожній знак 5.41.1, який знаходився позаду. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинено правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Він же, 09 вересня 2019 року о 00 год. 34 хв. в м. Біла Церква по вул. Таращанська, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21121» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи причіпний до ДТП залишив місце пригоди, чим вчинено правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав.

Суддя розглянувши протоколи та додані до них документи, заслухавши ОСОБА_2 , вважає, що останній своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо транспортної пригоди, до якої вони причетні та ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суттєвих порушень допущених працівниками поліції при його складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст.245, ст.280, ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме, обставинами викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення серії ОБ №150681 від 21 жовтня 2019 року, серії ОБ №150682 від 21 жовтня 2019 року, схемою місця ДТП від 09 вересня 2019 року, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , правопорушника ОСОБА_1 , актом огляду транспортного засобу від 21 жовтня 2019 року, повідомленням з ПрАТ «УПСК».

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно ст.33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані судом за ст.124 КУпАП та за ст.122-4 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення водієм місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником , так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Суд вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даних адміністративних правопорушень, та винуватість ОСОБА_1 Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у суду немає.

Вивчивши матеріали справи, беручи до уваги обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, а саме: те, що ОСОБА_1 дійсно при керуванні джерелом підвищеної небезпеки скоїв ДТП, внаслідок якого пошкоджено транспортний засіб та покинув місце пригоди, тому суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП, та стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкцій за статтями, за якими кваліфіковані правопорушення у вигляді штрафу.

Крім того, на підставі ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись: ст.ст.23, 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 221, 283, 287-294, КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 255 грн.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 грн.

На підставі ст.36 КУпАП, призначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 грн.

У разі несплати впродовж 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, на підставі ст.308 КУпАП стягнути у примусовому порядку з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 384,20 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області на протязі 10 днів з дня її постановлення .

СуддяІ. Д. Дубановська

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області