Справа № 159/6610/18
Провадження № 3/159/201/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Восковська О.А, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого водієм в ТзОВ "Автомакс-Експрес", -

за ст.130 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №408860 від 10.12.2018 року, ОСОБА_1 10.12.2018 о 17.10 годині на 346 км а/д М-12 "Стрій-Знамянка" керував автомобілем марки «МАN TGX 18.480/ SCHMITZ S01» номерний знак НОМЕР_1/ АС 6599 ХР, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №123645 від 11.12.2018 року, ОСОБА_1 11.12.2018 о 10.50 годині на 346 км а/д М-12 "Стрій-Знамянка" керував автомобілем марки «МАN TGX 18.480/ SCHMITZ S01» номерний знак НОМЕР_1/ АС 6599 ХР, з ознаками алкогольного спяніння (бліде обличчя, тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло) та на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння відмовилась, чим порушила п.п.2.5 ПДР України, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності передбаченої ст.130 ч.1 КУпАП надійшли до суду 20.12.2018 року, за жодне з порушень ОСОБА_1 не піддавався адміністративному стягненню, а тому вищевказані справи слід розглядати одночасно.

Судове засідання у вищевказаній справі було призначено на 31.01.2019 року на 09.30 годину про що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням Укрпошти про вручення поштового відправлення судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Відкладаючи розгляд справи суд призначив наступне судове засідання на 01.03.2019 року на 10 годину про що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що стверджується телефонограмою наявною в матеріалах справи. Однак, ОСОБА_1 вдруге у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав.

Із вищевказаного убачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності були створені усі умови для реалізації наданого йому права на участь у розгляді справи, а тому приходжу до висновку, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від явки на виклик до суду шляхом зловживання наданими йому процесуальними правами, навмисно затягує розгляд справи і таким чином намагається уникнути притягнення його до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обовязок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов'язковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даних адміністративних правопорушень повністю доводиться зібраними у справі письмовими доказами, а саме: тестуванням на алкоголь до протоколу, з якого убачається, що ОСОБА_1 10.12.2018 року о 17.44 годині перебував в стані алкогольного спяніння (результат тесту 1,08 проміле, що є значно більше допустимої норми), актом огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями Юсеф ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_2, які були присутні під час проходження водієм ОСОБА_1 тесту на визначення стану алкогольного сп'яніння та засвідчили результат приладу "Драгер", який становив 1,08 проміле, рапортом працівника поліції, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 11.12.2018 року з якого убачається, що ОСОБА_1П відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі.

Доказів, які б спростовували наведені вище письмові докази у справі, суду не надано.

При цьому, судом ураховується, що ОСОБА_1 усвідомлюючи, що перебуває у стані сильного алкогольного спяніння (1,08 проміле), що відповідно доводиться тестуванням на алкоголь, сів за кермо автомобіля джерела підвищеної небезпеки, легковажно поставився до своїх обовязків водія, свідомо знехтував Правилами дорожнього руху та грубо їх порушив.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що наведеними вище доказами у справі доведено той факт, що 10.12.2018 року о 17.10 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані сильного алкогольного сп»яніння, а 11.12.2018 року о 10.50 годині ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан сп'яніння, і неявка його до суду належним чином повідомленого, не спростовує факту його перебування за кермом в стані сильного алкогольного сп»яніння та не може виключати наявності в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КпАП України.

Визначаючи вид адміністративного стягнення, який слід накласти на ОСОБА_1П, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника в сукупності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що відносно останнього слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом».

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» із внесеними змінами та доповненнями з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст.33,36,130 ч.1, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1 КУпАП та накласти на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги (протесту) протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_4