ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №647/3239/18 Суддя суду першої інстанції - Кириленко М.О.
Провадження № 33/819/100/19 Суддя апеляційного суду - Склярська І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Склярська І.В., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, адвоката потерпілого - Вознюка Олександра Віталійовича розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову якою відносно

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, не працюючого,

справу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року, справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Винуватість особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, судом не встановлювалася.

Так, відповідно до постанови суду 22.11.2018 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КпАП України відносно ОСОБА_2, згідно якого останній 17.09.2018 року о 08-45 год. на перехресті вулиць Херсонська-Кобзаря в м.Берислав, керуючи т/з ЗАЗ, д/н НОМЕР_1, виїхав на перехрестя рівнозначних доріг, при цьому не надав дорогу т/з ВАЗ 21440, д/н НОМЕР_2, що наближався праворуч та здійснив зіткнення, в результаті ДТП т/з отримали механічні пошкодження, своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КпАП України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції 04 лютого 2019 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для оскарження постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року та скасувати постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року, ухвалити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, яке мале місце 17.09.2018 року на перехресті вулиць Херсонська-Кобзаря в м.Берислав Херсонської області.

В обґрунтування доводів щодо поважності причин пропуску строку оскарження постанови суду, зазначає, що в судове засіданні суду першої інстанції він не викликався, про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 28.01.2019 року при отриманні копії постанови.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції не дотримано вимог ст.ст.245,251,252,280 КУпАП. Суд дійшов безпідставного висновку про те, що зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, суд не вправі з'ясовувати обставини вчинення правопорушення та визнавати особу винним чи визнавати його невинуватим у скоєнні адміністративного правопорушення.

Вважає, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджується доказами у справі: постановою про закриття кримінального провадження від 28.09.2018 року; протоколом допиту ОСОБА_2 від 19.09.2018 року, схемою ДТП від 17.09.2018 року та протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №090728 від 22.11.2018 року, а не встановлення його вини судом першої інстанції порушує права потерпілого в правовідносинах щодо отримання страхового відшкодування.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2, адвоката Вознюка О.В. приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_4 не був присутнім в судовому засіданні 19 грудня 2018 року, відомостей про його належне повідомлення про день, час та місце розгляду справи не має. 21.01.2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про видачу копії постанови /а.с.18-19/, постанова отримана ним 28.01.2019 року /а.с.20/.

Враховуючи, що потерпілий отримав копію оскаржуваної постанови тільки 28 січня 2019 року та апеляційну скаргу подав до суду 04 лютого 2019 року, а також з огляду на вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення його права на захист та доступ до правосуддя.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить по справі постанову, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Статтею 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, коли: 1) відсутні подія і склад адміністративного правопорушення і 7) закінчились на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст.38 цього Кодексу.

За змістом цих норм, провадження у справі може бути закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням передбачених законом строків накладення стягнення, лише при наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» , при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 належним чином не виконані.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при викладених в протоколі обставинах, є доведеним.

Відповідно до п.16.12 ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №090728 від 22 листопада 2018 року, схеми пригоди, постанови про закриття кримінального провадження від 28.09.2018 року та пояснень ОСОБА_2 наданих в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, 17 вересня 2018 року о 8 годині 45 хв. на перехресті вулиць перехресті вулиць Херсонська-Кобзаря в м.Берислав, ОСОБА_2 керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, виїхав на перехрестя рівнозначних доріг, при цьому не надав дорогу автомобілю ВАЗ 21440, державний номерний знак НОМЕР_2, що наближався праворуч та здійснив зіткнення, в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.16.12 Правил дорожнього руху.

Таким чином, винність ОСОБА_2, крім визнання його вини у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №090728 від 22.11.2018 року/а.с.1/; схемою пригоди /а.с.4/; постановою про закриття кримінального провадження від 28.09.2018 року /а.с.11/.

Досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Проте, в порушення процесуальних норм, суддя суду першої інстанції не дослідив вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди та не зробив належного висновку щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п. 7 ч 1 ст. 247 КУпАП.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП у разі відмови у порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову у порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 4 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом строку.

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв'язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов'язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Крім того, статтею 280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв'язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з'ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суддя вважає, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а тому не встановлення судом першої інстанції вини ОСОБА_2 в оскаржуваній постанові є необґрунтованим і таким, що не ґрунтується на законі.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И ЛА:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2018 року, якою справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І.В.Склярська