Справа № 206/6145/19
Провадження № 3/206/2190/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Грицаюк Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП ,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2019 року о 22-40 год. в м. Дніпро, Самарського району по вул. Андрія Сахарова, біля будинку №35, ОСОБА_1 керував мопедом CADET 50 державний номерний знак НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, нечітка мова. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Також він же, 21.10.2019 року о 22-40 год. в м. Дніпро, Самарського району по вул. Андрія Сахарова, біля будинку №35, керуючи мопедом CADET 50 державний номерний знак НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та червоним проблисковим маячком, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування у пішому порядку по вул. Чебоксарська, біля будинку №20, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеним про час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки, до суду не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляв. Наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Тому, на підставі ч.2 ст.268 КУпАП, враховуючи, що дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП відповідальність за дане правопорушення наступає за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП України, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, а якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №336001 від 21.10.2019 року та серії БР №209193 від 21.10.2019 року, рапортами працівників поліції, письмовими поясненнями свідків, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відеозаписом із нагрудної камери відео реєстратора.

Таким чином, з урахуванням викладеного, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст.130 КУпАП і вважає за необхідне з метою виправлення водія і недопущення в подальшому подібних правопорушень, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, піддати останнього адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами із урахуванням положень ст. 36 КУпАП.

Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», враховуючи результат розгляду даної справи, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та на підставі ст. 36 КпАП України накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк