Справа 362/2553/19
Провадження 3/362/904/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2019 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбель М.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Головного управління держпраці у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , диреткора Державної наукової установи "Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені ОСОБА_2 , - за ч.1 ст.41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №КВ969/1324/АВ/П/ПТ, 17 квітня 2019 року під час інспекційного відвідування Державної наукової установи "Український науково-дослідний інститут прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені ОСОБА_3 ", виявлено порушення директором Кравчуком Володимиром Івановичем норм трудового законодавства, а саме:

- згідно наказу про надання відпустки без збереження заробітної плати №209к від 29.12.2018 року в зв`язку з невизначеністю фінансування на 1 квартал 2019 року із метою запобігання заборгованості по заробітній платі працівникам згідно з пунктом 2.5.6 розділу 2 Колективного договору, а згідно наданого колективного договору даної установи такий пункт відсутній, надали відпустку без збереження заробітної плати з 02.01.2019 по 31.01.2019 працівнику ОСОБА_4 без його згоди і бажання, (17.01.2019 року працівник ОСОБА_4 приступив до роботи згідно табеля робочого часу за січень місяць 2019 року). Таким чином працівник ОСОБА_4 був позбавлений права на одержавння заробітної плати і не забезпечений умовами праці, необхідними для виконання роботи за період з 02.01.2019 року по 16.01.2019 року, передбаченими законодавтсвом про працю, що є порушенням вимог ч.1 ст.21 КЗпП України;

- зміст наказу №177к від 12.11.2018 року щодо повідомлення працівників УкрНДІПВТ ім.Л.Погорілого не відповідає вимогам ч.3 ст.32 КЗпП України так як в наказі не зазначено що зміна істотних умов праці була спричинена змінами в організації виробництва і праці. В наказі не вказано в чому саме полягають зміни істотних умов праці, що є порушенням вимог ч.3 ст.32 КЗпП України;

- 29.12.2018 року надано відпустку без збереження заробітної плати з 02.01.2019 року по 31.01.2019 року працівнику ОСОБА_4 без його згоди і бажання (17.01.2019 року працівник ОСОБА_4 приступив до роботи згідно табеля робочого часу за січень місяць 2019 року), що є порушенням вимог ч.1 ст.84 КЗпП України;

- при наданні відпустки 29.12.2018 року без збереження заробітної плати з 02.01.2019 року по 31.01.2019 року працівнику ОСОБА_4 без його згоди і бажання (17.01.2019 року працівник ОСОБА_4 приступив до роботи згідно табеля робочого часу за січень місяць 2019 року), не здійснено оплату з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки за період з 02.01.2019 року по 16.01.2019 року, встановлено працівнику ОСОБА_4 розряду (окладу), що є порушенням вимог ч.1 ст.113 КЗпП України;

- працівником ОСОБА_4 був наданий листок непрацездатності серія АДТ №211338 від 17.01.2019 року табельнику ОСОБА_5 , проте протокол №1 засідання комісії із соціального страхування (рішення уповноваженого) УкрНДІПВТ ім.Л.Погорілого був складений від 17.04.2019 року, що є порушенням вимог абзацу першого ч.1 ст.32 ЗУ "Загальнообов`язкове державне соціальне страхування";

- станом на 17.04.2019 року повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження не видали і не надіслали працівнику ОСОБА_4 , що є порушенням вимог абзацу другого ч.1 ст.32 ЗУ "Загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Згідно протоколу про адмністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1ст. 21, ч.3 ст.32, ч.1 ст.84, ч.1 ст.113 КЗпП України та абзаців 1 і 2 ч.1 ст.32 Закону України "Загальнообов`язкове державне соціальне страхування", та вчинив правопорушення, передбачене ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник в судове засідання з`явився, заперечив щодо протоколу про адміністративне правопорушення та пояснив, що інспектором праці Головного управління Держпраці у Київській області 16-71 квітня 2019 року проведене інспекційне відвідування ОСОБА_6 ім.Л.Погорілого. За наслідками виявлених порушень Головним управлінням Держпраці у Київській області винесено Постанови від 07 травня 2019 року №КВ969/1324/АВ/П/ПТ/ІП/ФС-343 та №КВ969/1324/АВ/П/ПТ/ІП/ФС-344, якими за вищевказані порушення, на підставі абзаців 4 і 8 ч.2 ст.265 КЗпП України на Державну установу УкрНДІПВТ ім.Л.Погорілого накладено штрафи в сумі 4173,00 грн. та 41173,00 грн. відповідно. Пізніше йому стало відомо про складання щодо нього адміністративного протоколу за ч.1 ст.41 КУпАП. Однак, за таких умов, правопорушник ОСОБА_1 вважає що наявне порушення ст.61 Конституції України, за якою ніхто не може двічі притягатися до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи викладене, просить провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.8 ст.247 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в повному обсязі, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім іншого, ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Абзацами 2 та 7 ч.2 ст.265 КЗпП України встановлено, що юридичні особи несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення; порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Водночас, відповідальність за аналогічні порушення передбачено також Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог ч.4 ст.265 КЗпП України, штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суб`єктний склад правопорушення за статтею 265 КЗпП України та за статтею 41 КУпАП різниться, однак повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення.

Таким чином, беручи до уваги мету відповідальності, характер шкоди, вид стягнення, суб`єкта, який притягує до відповідальності, а також джерело сплати, можна зробити висновок, що стягнення, передбачене у ч.2 ст.265 КЗпП України, так само як і передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, належать до адміністративної відповідальності. Більше того, тотожними є й диспозиції вищезазначених положень в частині визначення правопорушення: порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам або виплата їх не в повному обсязі.

Враховуючи наявність Постанов ГУ Держпраці у Київській області від 07 травня 2019 року №КВ969/1324/АВ/П/ПТ/ІП/ФС-343 та №КВ969/1324/АВ/П/ПТ/ІП/ФС-344 про накладення на УкрНДІПВТ ім.Л.Погорілого, керівником якого являється ОСОБА_1 , штрафів за порушення трудового законодавства, суд вважає, що притягнення правопорушника ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП є притягнення до адміністративної відповідальності за те саме порушення, що суперечить нормам ст.61 Конституції України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, при наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Тому, враховуючи наявність постанов про накладення штрафів на Державну наукову установу "Український найково-дослідний інститут з прогнозування та випробування техніки і технологій для сільськогосподарського виробництва імені ОСОБА_3 ", суд приходить до висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП, слід закрити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 247, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п.8 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопрушення.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Ковбель