Справа № 643/2506/19
Провадження № 3/643/989/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Полковник Г.В.

прокурора Тищенка П.А.

особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої ФО-П «Пастухова», заміжньої, яка має неповнолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 2 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2017року ОСОБА_1 була звільнена з посади завідувача сектору підприємництва та споживчого ринку Адміністрації Основянського району Харківської міської ради. Відповідно до частини другої статті 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Абзацом пятнадцятим частини першої статті 1 Закону визначено, що субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до Закону. У свою чергу, відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію за минулий рік. Відповідно до пункту 4 Правил заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 961/29091 (далі - Правила заповнення форми повідомлення) інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, повинна бути також відображена в декларації, яку такий субєкт декларування подає відповідно до Закону. Особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до Закону) є субєктами декларування, які згідно з положеннями частини другої статті 52 Закону у разі суттєвої зміни в їх майновому стані зобовязані письмово повідомити про це Національне агентство. 16.06.2017року здійснено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, серія та номер: 1267, виданий 16.06.2017, видавник: ОСОБА_3, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 35711025 від 16.06.2017. Нежитлове приміщення знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний, 44. 16.06.2017року ОСОБА_1 відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, зареєструвала вище вказане нежитлове приміщення за собою. Так, ОСОБА_1 порушено вимоги фінансового контролю, а саме не повідомлено про суттєві зміни у майновому стані щодо придбання нежитлового приміщення, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, а саме придбання нежитлового приміщення 16.06.2017 у сумі 265 207 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнала, зазначила, шо не умисно не повідомила про суттєві зміни у майновому стані, а також зазначила, що закінчилися строки притягнення її до адміністративної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколі, просив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КпАП України, тобто неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності субєктів декларування, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 віднесена до субєктів на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, право власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення розташовані за адресою: м.Харків, пр. Ювілейний, 44, зареєстровано 16.06.2017року.

Враховуючи викладене, термін для подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК для ОСОБА_1 є 25.06.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не повідомила про суттєві зміни в майновому стані, в порушенням вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», тобто, не повідомила про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК.

Доводи ОСОБА_1, про те що в її діях відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, не спростовують висновків суду, оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, є формальним. Тобто, виражається в недодержанні вимог фінансового контролю згідно Закону України «Про запобігання корупції».

Посилання щодо закінчення строків притягнення її до адміністративної відповідальності є помилковим. Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями164-14,212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Днем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, є 26.06.2017 року. Фактичним моментом виявлення вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення № 136 від 14.02.2019 року щодо ОСОБА_1 на підставі зібраних матеріалів перевірки. Вищевказаний адміністративний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Таким чином, строки встановлені ч. 3 ст. 38 КУпАП не збігли, тому відсутні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обставин, що помякшує та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, під час розгляду даного матеріалу судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь її вини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав до визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП та накладає на неї стягнення в межах санкції зазначеної статті у вигляді штрафу на користь держави.

У відповідності до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.172-6, ст.ст. 33, 283, 284, 40-1 КУпАП, Закон України «Про запобігання корупції» суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 1700 грн. (Рахунок: 0007, отримувач: УК у Московському районі м.Харкова (21081100), банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код отримувача (ЄДРПОУ): 37999607, МФО 899998).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 грн. 20 коп. (Рахунок отримувача: 6001, отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір на користь держави»).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови.

Суддя Довготько Т.М.