Номер провадження 3/754/843/19
Справа №754/1851/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., за участю адвоката Гайдук О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

зареєстрованого у АДРЕСА_1,

ІПН НОМЕР_1,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі від 26.01.2019 року зазначено про те, що ОСОБА_2 26.01.2019 року о 20 годині 50 хвилин керував транспортним засобом Мітсубісі д/н НОМЕР_2 по пр.. Броварському у м. Києві, на якому були сколи та тріщини на лобовому склі в районі роботи склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649 (п. 6.8.5), п. 31.1 Правил дорожнього руху. Таким чином, фактично ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КпАП України.

В суді ОСОБА_2 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав. Пояснив, що він 26.01.2019 року керував транспортним засобом, на якому дійсно була тріщина на лобовому склі, але наявність даної тріщини жодним чином не впливає на технічний стан транспортного засобу, а керування автомобілем з такими тріщинами не є порушенням ПДР, а тому вважає, що протокол складений безпідставно. Крім того, на даний час лобове скло замінено.

Відповідно до п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Пунктом 31.4 ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності певним вимогам, визначеним Правилами дорожнього руху.

Аналіз змісту даних пунктів ПДР дає підстави стверджувати, що тріщина на лобовому склі автомобіля не входить до переліку несправностей, при наявності яких автомобіль забороняється використовувати.

Крім того, посилання у протоколі на порушення п. 6.8.5 ДСТУ 3649 є безпідставними, оскільки вказані стандарти використовуються виключно для проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу, а до повноважень інспектора не входить визначення технічного стану автомобіля.

Також слід звернути увагу на те, що ч. 4 ст. 121 КпАП України передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 121 КпАП України відповідальність передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмівного або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 2 статті 121 КпАП України визначено, що відповідальність за вказаною статтею наступає у разі керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КпАП України відповідальність наступає за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Аналізуючи вказані вище норми діючого законодавства, можна зробити переконливий висновок про те, що керування автомобілем із тріщиною на лобовому склі не підпадає під дію ч. 4 ст. 121 КпАП України.

Крім того правопорушником до суду надано документи, що підтверджують заміну лобового скла, що підтверджує пояснення водія щодо усунення вказаних несправностей відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення Правил Дорожнього руху водієм автомобіля Мітсубісі ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 284, 290, 291 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 121 КпАП України за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська