ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження F 33/818/538/19 Головуючий І інстанції F Савченко Д.М.
Справа F 635/144/19 Доповідач F Кружиліна О.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді

судової палати з розгляду кримінальних справ

- ОСОБА_1

за участю секретаря

- ОСОБА_2

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності

- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

26 грудня 2018 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ F 195642 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 26 грудня 2019 року о 09 годині 00 хвилин в Харківській області, дорозі М18, км 19, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спFяніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, від проходження огляду на стан алкогольного спFяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України (далі F ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та винести нову, якою справу про адміністративне правопорушення закрити у звFязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що при винесенні постанови суддею невірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Судом досліджено лише письмові пояснення свідків, але не допитано їх в судовому засіданні.

Суддею порушено його право на захист, оскільки не проведено відео конференцію з його представником, який знаходиться у м.Кривий Ріг.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні остаточні дані з доказами обFєктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_3

Матеріали справи не містять направлення водія на медичний огляд, акту огляду на стан спFяніння, довідки про те, чи притягувалась особа до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, відомостей про відсторонення особи від керування транспортним засобом.

В поясненнях свідків не зазначено які ознаки спFяніння в нього були.

З боку поліцейських на нього здійснювався тиск, а тому він відмовився від проходження огляду на стан спFяніння.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Притягаючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обFєктивне зFясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ОбовFязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імFя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спFяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровFя України 09.11.2015 F 1452/735 (далі F Інструкція), огляду на стан спFяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі F поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спFяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спFяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спFяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровFя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі F заклад охорони здоровFя).

На підставі пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровFя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровFя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У розумінні вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 F 1395 (далі F Інструкція 2), передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровFя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спFяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 26 грудня 2019 року о 09 годині 00 хвилин в Харківській області, дорозі М18, км 19, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спFяніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук, від проходження огляду на стан алкогольного спFяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровFя водій відмовився в присутності двох свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ F 195642 від 26 грудня 2018 року складений поліцейськими саме за відмову водія ОСОБА_3 від огляду на стан алкогольного спFяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровFя.

Відмова водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного спFяніння, крім протоколу, також підтверджується:

- поясненнями ДFякова В.М. та ОСОБА_4, які були свідками відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного спFяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровFя. ОСОБА_5 про свідків внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ F 195642 від 26 грудня 2018 року та засвідчені їх підписами;

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що ОСОБА_3 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного спFяніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоровFя відмовляється. Під час відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного спFяніння присутні свідки, що зафіксовано на відеозаписі;

- даними про відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 265-2, частиною 1 статті 266 КУпАП. Відповідно до розписки ОСОБА_3 зобовFязався не керувати автомобілем до 27.12.2018. Автомобіль припарковано на посту без порушень ПДР.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розFяснюються його права і обовFязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_3 таким правом скористався та пояснив, що ввечері, приблизно о 22 годині, випив 1 л пива та о 8 годині ранку сів за кермо автомобіля.

Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, про невідповідність внесених до протоколу даних ОСОБА_3 не заявлено.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Доводи апеляційної скарги про порушення суддею районного суду права ОСОБА_3 на захист спростовуються вимогами чинного законодавства.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

На підставі підпункту 11 пункту 161 Розділу XV Перехідні положення Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції F з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції F з 1 січня 2019 року.

Матеріали справи не містять доказів, що ФОП ОСОБА_6, з яким у ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичних послуг, є адвокатом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 також уклав договір про надання юридичних послуг з адвокатом ОСОБА_5

Положеннями КУпАП не передбачено можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

З огляду на викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ F 195642 від 26 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_3 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам статті 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції 2, обмежень щодо права на захист ОСОБА_3 апеляційний суд не вбачає.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. Доказів щодо спростування висновків судді про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Не надано таких доказів і апеляційному суду.

З врахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків судді не спростовують, підстав для скасування постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2019 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 245, 265-2, 266, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 F залишити без задоволення.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 26 березня 2019 року F залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1