Дата документу Справа № 336/600/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/807/171/19 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Єдиний унікальний № 336/600/19 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю захисника адвоката Трифонова А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, за апеляційною скаргою захисника адвоката Трифонова А.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 20400 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки. Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді, 19 січня 2019 року приблизно о 12.20 годині ОСОБА_3 перебуваючи на вул. Карпенка Карого біля будинку №19 у м. Запоріжжя, керував автомобілем ЗАЗ 110216, реєстраційний номер НОМЕР_1, маючи зовнішні ознаки алкогольного сп'яніння, на пропозицію поліцейських відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Трифонов А.В. зазначає, що постанова суду є протиправною, постановленою з порушенням норм процесуального права. Судом відмовлено в задоволенні клопотання захисника про виклик в судове засідання в якості свідків інспектора поліції, та осіб, які були залучені в якості свідків скоєного правопорушення. З матеріалів справи та долученого відеозапису, не вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Апелянт зазначає, що ОСОБА_3 відмовився від проходження обстеження на стан алкогольного сп'яніння під шаленим моральним тиском з боку працівників поліції. Пояснення свідків написані не власноруч, а поліцейськими, начебто з їх слів. Вважає, що суд позбавив ОСОБА_3 можливості довести правоту своїх слів та надати суду відповідні докази своєї невинуватості. Просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, просив постанову судді скасувати, за відсутністю складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Зі змісту ст. 283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №071900 від 19.01.2019 року; довідкою УПП у Запорізькій області про наявність повторності; архівом правопорушень; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом працівника УПП в Запорізькій області; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5; відеозаписами з відеореєстраторів.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 19.01.2019 серії БД №071900, ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан сп'яніння.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв'язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_3, транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння і відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, і факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи щодо порушень інспекторами поліції порядку оформлення матеріалів справи, є необґрунтованими і повністю спростовуються відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано обставини щодо подій 19.01.2019 року та категоричної відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Стосовно порушення права на захист в сенсі того, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_3 та його захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в апеляційній скарзі порушення суддею дійсно мають місце, однак ці права були відновлені під час розгляду апеляційною інстанцією.

Відповідно до ст.268 КУпАП в засіданні апеляційної інстанції захиснику ОСОБА_3 було забезпечено право для надання пояснень та доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, однак таких доказів суду апеляційної інстанції не надано.

Вина ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є очевидною та підтверджується матеріалами справи.

Щодо письмових пояснень вказаних свідків, слід зазначити, що дійсно вони виконані однією особою, однак після викладення пояснень свідки особисто вказали, що з їх слів записано вірно, ними прочитано.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі держави.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, є очевидною і повністю підтверджується матеріалами справи.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Трифонова А.В., залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2019 року, якою ОСОБА_3, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас