Справа №333/4257/19
Провадження №3/333/1256/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Комунарського районного суд м. Запоріжжя, за участю захисника Лугового Б.В., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №304991 від 22.07.2019 року, 22.07.2019 року об 11 год. 35 хв. у м. Запоріжжі, по вул. Юності, 59 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Merсedes-Benz Vito 110 ODI», державний номерний знак НОМЕР_1 Р84 під час зустрічного роз`їзду з транспортним засобом «Renault Master», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ) не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, чим порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих не має.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №304989 від 22.07.2019 року, 22.07.2019 року об 11 год. 35 хв. у м. Запоріжжі, по вул. Юності, 59 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Merсedes-Benz Vito 110 ODI», державний номерний знак НОМЕР_1 Р84 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме: не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Renault Master», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ), який рухався назустріч, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10.а Правил дорожнього руху.

Вказані протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали надійшли до суду 25.07.2019 року. У подальшому, справи про адміністративні правопорушення були об`єднані в одне провадження на підставі вимог ст.36 КУпАП.

27.08.2019 року у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст.124, 122-4 КУпАП, не визнав та пояснив, що він 22.07.2019 року, о 11 год. 35 хв. перебував на території складських приміщень по вул. Доківській, 15 у АДРЕСА_3 м. Запоріжжя. Після цього, приблизно о 12-00 год., керуючи транспортним засобом «Merсedes-Benz Vito 110 ODI», державний номерний знак НОМЕР_3 , він виїхав з вказаної території і направився до лікарні, розташованої по вул. Чумаченка у м. Запоріжжі. До лікарні він їхав з Заводського району до пр. Металургів, потім повернув на пр. Соборний, на вул. Космічну і звернув на вул. Чумаченка. Приблизно о 13-00 год. він вийшов із лікарні та побачив, що біля його автомобіля знаходяться працівники поліції. У подальшому було встановлено, що патрульні поліцейські підозрюють його у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди на вул. Юності у м. Запоріжжі саме об 11 год. 35 хв. Він пояснив, що жодного зіткнення у той день за участі його автомобіля не було, крім того по вул. Юності він не проїжджав у вказаний працівниками поліції час. Пізніше під`їхав ОСОБА_2 водій автомобіля, якому пошкодили дзеркало. На питання поліцейського чи впізнає автомобіль, який скоїв ДТП, ОСОБА_2 відповів, що його автомобіль схожий на той транспортний засіб, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Щодо пошкоджень на боковому дзеркалі, ОСОБА_1 відповів, що виявлене працівниками поліції пошкодження було ще під час придбання автомобіля, приблизно рік потому.

Захисник Луговий Б.В ОСОБА_3 , враховуючи пояснення ОСОБА_1 , а також дані, встановлені з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, заявив клопотання про виклик у судове засідання для дачі пояснень осіб, які давали пояснення, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_6 працівника складських приміщень, на території яких в час дорожньо-транспортної пригоди перебував ОСОБА_1 , а також працівника поліції, який складав протоколи про адміністративні правопорушення, яке було задоволено.

26.09.2019 року у судове засідання свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися судом про дату, час та місце розгляду справи. Суд направляв вказаним свідкам судові повістки за адресами, зазначеними у письмових поясненнях останніх. Проте, судові повістки повернулися до суду із позначкою («нет дома», «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», «за закінченням строку зберігання»). Явку свідка ОСОБА_6 у судове засідання зобов`язувався забезпечити ОСОБА_1 , але у суді пояснив, що свідка не відпустили з роботи.

ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що вона працює в патрульній поліції і 22.07.2019 року перебувала на чергуванні. Вдень, о котрій годині, вона не пам`ятає, на планшет надійшло повідомлення, що розшукується автомобіль білий мікроавтобус «Merсedes-Benz Vito», який по вул. Юності у м. Запоріжжі скоїв дорожньо-транспортну пригоду та зник з місця аварії. Проїжджаючи по вул. Чумаченка у м. Запоріжжі вона замітила автомобіль біло кольору «Merсedes-Benz Vito», з європейською реєстрацією, яким, як у подальшому було встановлено, керував ОСОБА_1 . При огляді зазначеного транспортного засобу були виявлені пошкодження на боковому дзеркалі. Через деякий час до автомобіля підійшов ОСОБА_1 , який заперечував факт дорожньо-транспортної пригоди та зазначив, що в час ДТП перебував в іншому місці. ОСОБА_2 також був запрошений до огляду автомобіля «Merсedes-Benz Vito», але пояснив, що під час зіткнення точно не пам`ятає марку та номерний знак іншого автомобіля та не бачив в обличчя водія учасника дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи загальні прикмети автомобіля, який скоїв ДТП (білий колір, марку автомобіля), місцезнаходження транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 (у тому ж районі, де і відбулося ДТП), тому вона і прийняла рішення про складання відносно останнього протоколів про адміністративні правопорушення за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Враховуючи неявку свідків та працівника поліції, суддя прийняв рішення про відкладення розгляду справи та повторного їх виклику.

У судове засідання 15.10.2019 року свідки до суду не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися судом шляхом направлення судових повісток за адресами, вказаними у письмових поясненнях останніх. Від допиту свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку останнього до суду.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи пояснення останнього, працівника поліції, дослідивши матеріали вказаної справи, суддя дійшов до такого.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Диспозицією ст. 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Отже, для наявності складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП необхідно: 1) щоб поведінка водія транспортного засобу, порушувала Правила дорожнього руху України, і це стало причиною пошкодження транспортних засобів тощо; 2) водій транспортного засобу залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

У судовому засіданні, крім отримання пояснень ОСОБА_1 і ОСОБА_7 , були досліджені:

- протоколи адміністративних правопорушень серії БД №304989 та серії БД №304991 від 22.07.2019 року;

- схему місця ДТП за участю водія ОСОБА_2 ;

- фотознімки до схеми місця ДТП;

- письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 ;

- відеозапис, наданий у судовому засіданні ОСОБА_1 на підтвердження того, що в час дорожньо-транспортної пригоди він перебував в іншому місці.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , останній 22.07.2019 року, близько 11 год. 35 хв. рухався по вул. Юності, 59 у м. Запоріжжі за кермом автомобіля «Renault Master». Назустріч їхав автомобіль-мікроавтобус «Merсedes-Benz Vito», білого кольору, який пошкодив його автомобілю ліве переднє дзеркало та зник з місця ДТП.

Факт того, що під час дорожньо-транспортної пригоди він не бачив обличчя водія іншого учасника ДТП, ОСОБА_2 підтвердив на відеозаписі (файл «VID-20190805-WA0000», час 00:53), наданого у судовому засіданні ОСОБА_1 під час складання відносно останнього протоколів про адміністративні правопорушення.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у своїх письмових поясненнях зазначили, що вони 22.07.2019 року перебували у якості пасажирів в автомобілі «Renault Master». Проїжджаючи по вул. Юності у м. Запоріжжі мікроавтобус білого кольору, який їхав назустріч, розбив дзеркало заднього виду з лівої сторони в автомобілі, в якому вони знаходилися.

Таким чином, в письмових поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відсутні об`єктивні дані, які б вказували, що іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди був ОСОБА_1 на своєму автомобілі «Merсedes-Benz Vito».

Прийняти пояснення від вказаних свідків безпосередньо у судовому засіданні, не надалося можливим у зв`язку з їх неявками до суду, при цьому, суддя вичерпав усі можливості для їх виклику.

У протоколах про адміністративні правопорушення маються лише дані щодо часу, дати та місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди без зазначення свідків та потерпілих від адміністративного правопорушення.

Зі схеми місця ДТП та фотознімків вбачається, що в автомобілі «Renault Master», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 виявлено розбитий повторювач повороту на лівому дзеркалі заднього виду. Тобто, вказані документи також не містять достатніх доказів, які б вказували на винуватість ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної події та залишення місця події.

Також, є непереконливими прояснення працівника поліції ОСОБА_7 щодо наявності підстав складати протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 лише у зв`язку з тим, що у володінні останнього перебував автомобіль, за своїм кольором та маркою, схожим на транспортний засіб, за участі якого відбулося ДТП та той факт, що автомобіль ОСОБА_1 був виявлений у тому районі міста, де було скоєно ДТП.

З відеозапису (файл «2_603664407»), наданого у судовому засіданні ОСОБА_1 вбачається, що автомобіль, схожий та транспортний засіб «Merсedes-Benz Vito 110 ODI», державний номерний знак НОМЕР_1 Р84 22.07.2019 року, о 12 год. 04 хв. виїжджає з огородженої території невідомого підприємства, тобто фактично підтверджується пояснення останнього щодо перебування його під час скоєння ДТП в іншому місці.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що в цій справі відсутні поза розумним сумнівом належні, достатні і допустимі докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складів адміністративних правопорушень, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.ст. 122-4, 124, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод