Справа № 211/255/19
Провадження № 3/211/451/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Довгинцівського ВП КВ ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

за ст. 183 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.12.2018 року серії ГР 234888, 31.12.2018 року о 04.20 год. ОСОБА_2 зателефонувала на лінію «102» за завідомо повідомила, що зарізала свого співмешканця ОСОБА_3 зробивши неправдивий виклик спеціальних служб.

Постановою суду від 04.02.2019 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 повертався на до оформлення. Однак до цього часу недоліки не усунуті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дану справу необхідно повторно повернути для належного оформлення до Довгинцівського ВП КВ ГУНП України в Дніпропетровській області.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП передбачені вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Однак, всупереч зазначених вище вимог, в протоколі не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення. З матеріалів справи вбачається, що зазначена інформація будь-яким чином не перевірена. У якості доказів вчинення адміністративного правопорушення долучені ксерокопії рапорта та пояснень ОСОБА_2, ОСОБА_4 Будь-які іншми докази, передбачені нормами КУпАП в матеріалах справи відсутні. Документ, що посвідчує особу правопорушника в матеріалах справи відсутні, тобто особа правопорушника не встановлена.

Працівник поліції до судового засідання не зявився, явку правопорушника в судове засідання не забезпечив, з чого вбачається формальне, недбале ставлення працівником поліції до своїх службових обовязків.

У звязку з чим по вині працівників поліції порушуються строки розгляду адміністративної справи та створюються умови для уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (стаття 251 КУпАГІ) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам статті 256 КУпАП.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р., Верховним судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Враховуючи вищезазначений недолік в оформленні даної адміністративної справи, вважаю за необхідне повторно повернути адміністративний матеріал для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 256, 283 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.183 КУпАП повернути до Довгинцівського ВП КВ ГУНП України в Дніпропетровській області для проведення додаткової перевірки та належного дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1