Справа № 405/257/19
Номер провадження 3/404/498/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, українки, громадянки України, фізичної особи-підприємця, зареєстрованої та проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2,

у звязку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, яка згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 08.07.2013 року є фізичною особою-підприємцем, проводячи підприємницьку діяльність у магазині «Карандаш» по вул.Євгена Тельнова, 2, корп.2 у м.Кропивницькому, порушила вимоги ст.21 КЗпП України, якою визначено поняття трудового договору та право працівника та роботодавця на укладення трудового договору та ст.24 КЗпП України, якою передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У ході інспекційного відвідування 09.01.2019 року в магазині «Карандаш» встановлено, що здійснює діяльність ФОП ОСОБА_2, на робочому місці знаходилася продавець-касир ОСОБА_3, яка під час відвідування обслуговувала покупців магазину (здійснювала продаж канцелярських товарів). У письмовому поясненні ОСОБА_3 зазначила, що проходить стажування, при цьому, поняття стажування трудовим законодавством не передбачено.

ОСОБА_3 пояснила, що проходить стажування в магазині «Карандаш» з режимом роботи з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., з перервою на обід з 13 год. 00 хв. до 14 год. 00 хв. Заробітну плату не отримує. До її обовязків входить консультування покупців з питань асортименту товару та продаж товару через касу.

Вищевказане свідчить про використання неоформленої найманої праці ОСОБА_3 ФОП ОСОБА_2

Таким чином ФОП ОСОБА_2 вчинила допуск до роботи працівника ОСОБА_4 без оформлення трудових відносин, чим порушила вимоги ч.3 ст.41 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2Є вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, зазначивши, що інспекційне відвідування її як фізичної особи-підприємця працівниками відділу з питань праці міської ради міста Кропивницького було проведено з порушенням вимог законодавства. Під час самого інспекційного відвідування у магазині «Карандаш» у м. Кропивницькому 09.01.2019 року вона була відсутня. У вказаному магазині працювали продавцями-консультантами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, із якими були укладені відповідні трудові договори. Також під час перевірки близько 16 години була присутня ОСОБА_3, яку вона на роботу на той час не приймала та до роботи не допускала. Їй не доводилися трудовий розпорядок, умови праці, обовязки, графік роботи, не визначалася заробітна плата (про що навіть зазначено в протоколі).

З початку року вони спілкувалися із ОСОБА_3 з приводу працевлаштування у магазині на посаді продавця, але остання вирішили ознайомитися з роботою магазину, після чого вони мали прийняти відповідне рішення. У звязку із цим ОСОБА_3 перебувала в магазині, зокрема 09.01.2019 року, саме під час інспекційного відвідування, де на касі працівник ОСОБА_5 розяснював ОСОБА_3 характер відповідної роботи.

Фактично на роботу ОСОБА_3 була прийнята 10.01.2019 року. Також, до вказаного часу нею укладався із ОСОБА_3 цивільно-правовий договір №01/19 від 02.01.2019 року, умови якого були виконані до 09.01.2019 року.

Вказує, що 10.01.2019 року у відділі праці пояснення були відібрані у неї без розяснення прав та вона вимушена була їх написати під диктовку працівників відділу, зазначивши ті формулювання, які їй вказали, оскільки юридично не обізнана, а також у разі відмови від написання пояснень їй погрожували викликом поліції. Також працівники відділу праці не зафіксували її інші пояснення, які були надані всупереч складеному акту, та не взяли усі надані нею документи, серед яких був раніше вказаний договір.

На обґрунтування вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, працівниками відділу з питань праці Міської ради міста Кропивницького направлено докази, які завірені 16.01.2019 року та досліджені під час розгляду справи: протокол про адміністративне правопорушення №ОМС-КР0096/1409/АВ/П/ПТ від 10.01.2019 року (а.с.1-4); акт інспекційного відвідування №ОМС-КР0096/1409/АВ від 10.01.2019 року (а.с.5-11); копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.12), письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.13, 14), копія трудового договору (а.с.15-16), копія повідомлення про прийняття на роботу (а.с.17) та копія квитанції (а.с.18).

Крім цього стороною захисту у судовому засіданні були долучені наступні документи: копія цивільно-правового договору від 02.01.2019 року (а.с.31), копія наказу від 09.01.2019 року (а.с.32), копія видаткового касового ордеру від 29.01.2019 року (а.с.33), копія повідомлення про прийняття на роботу (а.с.34, 59), копія трудового договору від 10.01.2019 року (а.с.35), копія платіжного доручення (а.с.36, 38, 62), копія опису (а.с.39, 40), копія розпорядження міського голови м.Кропивницького №194-к від 31.05.2018 року (а.с.41), копія службової записки від 09.01.2019 року (а.с.42), копія наказу начальника відділу з питань праці Міської ради м.Кропивницького про проведення інспекційного відвідування № 2 від 09.01.2019 року (а.с.43), копія направлення на проведення інспекційного відвідування від 09.01.2019 року (а.с.44), копія письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с.45), копія акту інспекційного відвідування №ОМС-КР0096/1409/АВ від 10.01.2019 року (а.с.46-53), копія письмових пояснень ОСОБА_3 від 10.01.2019 року (а.с.54), копія рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ОМС-КР0096/1409/АВ/П/ТД від 14.01.2019 року (а.с.55), лист начальника відділу з питань праці Міської ради м.Кропивницького про розгляд справи (а.с.56), копія трудового договору від 10.01.2019 року (а.с.58), копія квитанції (а.с.59), копія памятки (а.с.60), копія постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОМС-КР0096/1409/АВ/П/ТД/ФС від 23.01.2019 року на ФОП ОСОБА_2 у розмірі 125190 грн. на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпПУ (а.с.61), які дослідженні під час розгляду справи.

Крім того, під час судового розгляду за клопотанням сторони захисту у суді надано пояснення свідком ОСОБА_7, який є чоловіком ОСОБА_2, які аналогічні поясненням ОСОБА_2 щодо обставин провадження та інспекційного відвідування.

Також у суді свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 надали аналогічні пояснення тим, що надала у суді ОСОБА_2 з приводу обставин безпосередньо перевірки, проведеної у магазині «Карандаш» 09.01.2019 року, підтвердивши, що станом на цей день ОСОБА_3 не була допущена до роботи в магазині як працівник, а ознайомлювалася із його роботою, що крім всього пояснила сама ОСОБА_3

Більше того ОСОБА_3 заперечила більшу частину змісту заповнених нею пояснень, долучених до справи, повідомивши, що вказувала у них інформацію за вказівкою перевіряючих, які сказали зазначити їй, що вона фактично проходить стажування, а частину граф заповнила помилково, вважаючи, що вказує у цілому режим роботи в магазині, перерви тощо, не розуміючи юридичне значення цього.

Аналізуючи та оцінюючи усі надані зазначені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

Так, долучені до матеріалів справи копія письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с.14), правомірність отримання яких оспорюється останньою, не беруться судом до уваги, оскільки вони отримані у неї з істотним порушенням її прав без розяснення положень ст.63 Конституції України, про що вказує ОСОБА_2, яка також стверджує, що вимушена була їх підписати на вимогу перевіряючих під погрозами виклику поліції, які відібрали у неї лише частину документів, залишивши без уваги докази, які спростовували твердження, викладені у акті перевірки. У цих поясненнях не зазначено особу, яка їх відбирала, що унеможливлює належну перевірку її повноважень та правомірність дій при цьому.

Також судом не беруться до уваги копії письмових пояснень ОСОБА_3, отримані під час інспекційного відвідування, долучені до справи, оскільки вони належним чином не завірені, фактично є бланком-анкетою із завідомо сформульованими відповідями, у яких необхідно заповнити графи, а не поясненнями особи, а також їх зміст спростовано ОСОБА_3 Крім того, як пояснила ОСОБА_3 вона заповнювала їх, вказуючи інформацію за вказівками перевіряючих, а у графах графік роботи, вказала відомі їй відомості щодо графіку роботи магазину, а не стосовно обставин, які стосувалися допуску її до роботи. Наведені пояснення, крім всього, отримані без розяснення прав та обовязків свідка або потерпілої і ст.63 Конституції України.

Фактично у судовому засіданні з пояснень усіх присутніх під час інспекційного відвідування осіб ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також пояснень ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_2 не здійснювала фактичного допуску до роботи ОСОБА_3 у магазині без оформлення трудового договору. Інші докази цього твердження, окрім акту інспекційного відвідування, який ґрунтується на поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час інспекційного відвідування, які заперечені останніми, спростовані безпосередньо у суді, містять порушення під час їх отримання, у справі відсутні. Відповідно акт інспекційного відвідування, який суперечить дослідженим під час судового розгляду доказам та ґрунтується на поясненнях, які не беруться судом до уваги, не може бути визнаний допустимим та достатнім доказом у справі.

При цьому суд враховує те, що протокол у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 із посиланням на долучені докази, складений раніше (10.01.2019 року), аніж завірено виготовлені та долучені до нього і справи копії усіх доказів (16.01.2019 року). При цьому згідно з долученою захисником копією направлення на проведення інспекційного відвідування, яке є обовязковим для його проведення, працівникам відділу з питань праці доручалося проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_2 за місцем знаходження субєкта господарювання АДРЕСА_1 (а.с.44), натомість перевірку фактично проведено у магазині по вул. Євгена Тельнова, 2, корп.2 у м. Кропивницькому. Наведені суперечності та неузгодженості також ставлять під сумнів повноваження осіб, які його проводили, належність і допустимість як доказу акту інспекційного відвідування.

Більше того, протокол про адміністративне правопорушення, в межах тверджень викладених у якому суд зобовязаний здійснювати розгляд справи, містить твердження щодо допуску ФОП ОСОБА_2 до роботи працівника ОСОБА_8 без оформлення трудових відносин, чим вчинено правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, що не відповідає будь-яким доказам, а у такої особи (ОСОБА_8М.) навіть не відбиралися пояснення.

Таким чином судом встановлено, що у справі немає достатніх достовірних доказів, які доводили б те, що ОСОБА_2 09.01.2019 року у будь-якій формі допустила до роботи у магазині ОСОБА_3, визначила їй певний обсяг трудових обовязків, зобовязала підкорятися правилам внутрішнього трудового розпорядку, сама зобовязалася виплачувати їй заробітну плату, забезпечувати умови праці.

Незважаючи на те, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказали про відібрання у них пояснень під час інспекційного відвідування, вони до справи не долучені. Будь-які сторонні свідки (відвідувачі магазину тощо), які б підтверджували допуск ОСОБА_3 до роботи в магазині, відсутні.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об'єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб'єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов'язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, оскільки у справі не доведено те, що ОСОБА_2 як фізична-особа допустила до роботи у магазині ОСОБА_3 за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене суд вважає вину ОСОБА_2 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Крім цього суд враховує те, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 21.12.2018 року (справа №814/2156/16) правопорушення, передбачені у частині 2 статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачене у частині 3 статті 41 КУпАП, належать до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може двічі притягатися до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно з наданою захисником копією постанови 23.01.2019 року на ФОП ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 125190 грн. на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпПУ (а.с.61). Також стосовно ОСОБА_2 за цим же фактом складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.41 КУпАП, який розглядається судом, що є порушенням ст.61 Конституції України та є підставою до закриття провадження у справі згідно з вимогами п.8 ст.247 КУпАП.

Проте, враховуючи загальні принципи пріоритетності застосування норми права, яка у найбільшій мірі відповідає інтересам людини, оскільки така підстава закриття провадження в справі як відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, є більш сприятливою для ОСОБА_2, суд закриває провадження у справі з підстав, визначених п.1 ст.247 КУпАП.

Відтак, суд вважає вину ОСОБА_2 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

З огляду на викладене, керуючись ч.3 ст.41, ст.247 п.1, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло