Дата документу Справа № 310/9750/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/144/19 Головуючий в 1 інст. Стручкова Л.І.
Єдиний унікальний № 310/9750/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю захисника адвоката ОСОБА_2 діючого в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за апеляційними скаргами останнього та його захисника адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 січня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 січня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, Військове містечко-2АДРЕСА_1,із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 НМДГ, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік. Також постановлено стягнути судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді, 20 листопада 2018 року на адресу Бердянського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал, згідно якого, 19 листопада 2018 року о 10 годині 00 хвилини ОСОБА_3, по вул. Грецька, біля буд. 27, в м. Бердянськ, Запорізької області керував автомобілем ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_2, у стані наркотичного спяніння, чим порушив п.2.9-А ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 та його захисника адвоката, які є аналогічними за змістом,зазначено, що постанова є незаконною, необґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню. В обґрунтування скарг зазначають, що під час розгляду справи судом порушено вимоги Конституції України, КУпАП, а також положення Інструкції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. В протоколі не вказано свідків, відсутня відео фіксація події, не зясовано обставин, на які вказував ОСОБА_3 щодо застосування до нього фізичної сили та психологічного примусу при його доставленні в мед.заклад. Судом не усунено сумніви щодо дій працівника поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 Посилаються на незаконність та необґрунтованість проведеного обстеження відносно ОСОБА_3 в мед.закладі 19.11.2018 лікарем-наркологом. ОСОБА_3 був доставлений в медичний заклад після спливу двох годин. Не спростованими лишились твердження ОСОБА_3 про можливість фальсифікації дослідження біологічної речовини, яка відібрана в одну ємність. В протоколі складеному щодо ОСОБА_3 не вказано частину статті 130 КУпАП.

Просять скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційні скарги в повному обсязі та просив постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діяхОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, належним чином не зясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3

Суддя місцевого суду в порушення вимог ст.283 КУпАП в постанові не зазначила опис обставин, установлених під час розгляду справи, лише пославшись на відомості, які були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції фактичні обставини правопорушення не встановив, зазначивши в постанові на той факт, що до суду надійшов протокол, тим самим не виклав формулювання правопорушення виходячи з фактичних обставин викладених у протоколі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суддею суду першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційних скарг, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

Зі змісту протоколу серії БД №378448 вбачається, що 19 листопада 2018 року о 10 годині 00 хвилини ОСОБА_3, по вул. Грецька, біля буд. 27, в м. Бердянськ, Запорізької області керував автомобілем ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_2, у стані наркотичного спяніння, чим порушив п.2.9-А ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази ані окремо по собі, ані в сукупності не свідчать на наявність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд без зясування всіх обставин справи в їх сукупності, перевірки їх на відповідність вимогам чинного законодавства, що мають значення для правильного вирішення справи.

Не визначаючи вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, захисник ОСОБА_3 зазначав, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_3 19.11.2018 року не керував автомобілем ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Грецька, біля буд. 27, в м. Бердянськ, Запорізької області, однак в ході суперечки з працівниками поліції він погодився пройти огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі. Крім того, під час проведення медичного огляду було порушено процедуру проведення огляду на стан наркотичного спяніння та порядок відібрання зразків, замість відібрання в дві ємності відбиралось лише в одну ємність, в якій вже була невідома речовина.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані наркотичного спяніння встановлено згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1343 від 19.11.2018 року.

В той же час, суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи апелянтів, щодо невідповідності складених Висновку та Акту, вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, які перелічені в п.4 розділу І вказаної Інструкції.

Пунктом 8 розділу ІІ зазначеної Інструкції передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Таким чином, з матеріалів справи неможливо встановити, які саме ознаки наркотичного спяніння були виявленні у водія ОСОБА_3, оскільки такі відомості відсутні так само, як і відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735 вбачається, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Крім того, п.22 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції передбачає, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Враховуючи вищевикладене, під час медичного огляду ОСОБА_3 на стан наркотичного спяніння 19.11.2018 року, було порушено порядок відібрання зразків та проведення дослідження, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, що тягне за собою визнання таких результатів дослідження недійсними.

У відповідності з вимогами ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоровя реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоровя. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, приходжу до висновку, що доказів на спростування доводів апелянтів матеріали справи не містять, а перевірити їх на відповідність фактичним обставинам події, що відбувалась 19.11.2018 року, суд апеляційної інстанції не має можливості, оскільки в даній справі відсутні свідки та відео фіксація події.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до практики ЄСПЛ, висловленою у рішеннях "Енгель та інші проти Нідерландів", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Швидка проти України" та інших чисельних рішеннях, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП повинне проводитись за процедурою кримінального провадження, а протокол про адміністративне правопорушення фактично за своєю суттю відповідає обвинуваченню у кримінальному провадженні.

За відсутністю доказів, що підтверджують обставини справи, а саме фіксації у протоколі або на відеоносії, відсутність у протоколі свідків та їх пояснень у матеріалах справи, без врахування порушень, які були допущенні працівником поліції під час складання протоколу, керуючись тільки припущенням дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи сукупність доказів, вважаю, що достатніх даних для визнання винуватим ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП до матеріалів справи не надано, тому справа підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 січня 2019 року, якою ОСОБА_3, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1