Справа № 456/3185/19
Провадження № 3/456/1268/2019
ПОСТАНОВА

іменем України

05 листопада 2019 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голова ФП «Ралагрогруп», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 12.08.2019 о 23:45 год. на автодорозі Київ-Чоп 617 км, керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Пояснив, що того дня він їхав з с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області в ресторан «Козацький двір», що в м. Стрий Львівської області, повечеряти. За 200 м від траси Київ-Чоп його зупинили працівники поліції. Вони повідомили, що в нього не світять габарити. Він погодився з даним правопорушенням, інспектор склав протокол за ч.ч.1,6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, який він підписав. Після цього, один з інспекторів запитав його, чи він вживав алкоголь, він відповів, що ні. Йому запропонували продути алкотест «Драгер», на що він погодився та попросив показати сертифікат на вказаний пристрій. Інспектор не показав йому сертифікат, а тому він відмовився його продувати. Після цього, інспектор запропонував їхати в лікарню для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, на що він відмовився. Інспектор привів свідків, які підписались в протоколі за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат Чехрій ОСОБА_4 ., який представляє інтереси ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що не зрозуміло, де відбулось правопорушення, а де інспектори складали адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що свідки, які підписали протокол в судовому засіданні не допитані. Крім того, в судовому засіданні 05.11.2019 подав суду клопотання в якому вказує, що згідно з записом в протоколі серії БД №321070 від 13.08.2019, такий складено 13.08.2019 о 00:15 год., а правопорушення вчинено 12.08.2019 о 23:45 год., тобто дата і час складання протоколу є відмінними від часу і дати створення файлів відеозаписів. Звертає увагу і на той факт, що у вказаному протоколі зазначено, що особу водія встановлено, однак не зрозуміло яким чином, оскільки на момент зупинки його транспортного засобу ОСОБА_1 не мав при собі жодних документів. Транспортний засіб у ОСОБА_1 вилучено не було, як і не відбулось відсторонення його від керування транспортним засобом. Що стосується відеозапису з місця події, то такий складається з трьох фрагментів, а тому не може бути належним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки відеозапис повинен бути безперервним.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, та здобуті під час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 12.08.2019 о 23:45 год. на автодорозі Київ-Чоп 617 км, керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду та стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненому при вище викладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №321070 від 13.08.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 12.08.2019 о 23:45 год. на автодорозі Київ-Чоп 617 км, керував транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду та стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 ПДР /а.с. 2/;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, складений поліцейським СРПП №1 Стрийського ВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Ладан П.М., відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проведено у зв`язку з виявленими в нього ознаками: різкий запах алкоголю з рота, нев`язка мова спілкування, почервоніння шкіри обличчя; огляд проведено за допомогою алкотеста «Драгер»; результати огляду водій відмовився від продуття алкотеста «Драгер»; свідки огляду: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с. 4/;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого, у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з рота, почервоніння шкіри обличчя, нев`язка мова спілкування; огляд проводився за допомогою алкотеста «Драгер 6810»; результати огляду відмовився від продуття алкотеста /а.с. 5/;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №099389, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП /а.с. 7/;

- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 послужило те, що в автомобілі не горів задній лівий габарит. Внаслідок цього, відносно ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №099389 за ч.1 ст. 121, ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425, 00 грн. Після цього, інспектором було запропоновано ОСОБА_1 продути алкотест «Драгер», у зв`язку з виявленими в нього ознаками алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився продути алкотест та пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі;

- поясненнями свідка ОСОБА_5 , поліцейського СРПП №1 Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про те, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було те, що в його автомобілі не підсвічувався знак в темну пору доби та не горів один з габаритів. Особу водія встановили на підставі паспорта громадянина України. Транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено за 30 м від автодороги Київ-Чоп. В процесі складання постанови за ч.1 ст. 121, ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, у нього виникла підозра, що у ОСОБА_1 є ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, неприродне почервоніння обличчя. Водію було запропоновано продути на місці зупинки транспортного засобу алкотест «Драгер» на виявлення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, однак водій відмовився. Після цього, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він знову відмовився. Запевнив суд, що сертифікату відповідності приладу «Драгер» особа, що притягається до відповідальності не вимагала. Після складання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 було попереджено про заборону в подальшому керувати транспортним засобом, на що він погодився, зачинив автомобіль та пішов з пасажиром у невідомому напрямку;

- поясненнями свідка ОСОБА_6 , поліцейського СРПП №1 Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про те, що його напарник на трасі Київ-Чоп побачив автомобіль, у якого не горів задній лівий габарит та не світився номерний знак у темну пору доби. Вони вирішили перевірити технічну справність автомобіля та зупинили його. Коли підійшли до автомобіля, водій не хотів називати свого імені, а коли вийшов з транспортного засобу, вони почули різкий запах алкоголю. Особу водія встановили на підставі паспорта громадянина України. Відносно ОСОБА_1 було складено постанову за ч.1, ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП. У зв`язку з виявленими у водія ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, нечітка хода, знервованість, різкий запах алкоголю з порожнини рота, ОСОБА_1 було запропоновано на місці зупинки транспортного засобу продути алкотест «Драгер», на що він відмовився в присутності двох свідків, як і відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Пасажирка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , ОСОБА_7 спочатку хотіла бути свідком вказаних подій, однак потім відмовилась. Сертифікату відповідності алкотеста «Драгер» ОСОБА_1 від них не вимагав. Всі події фіксувались на службовий планшет згідно Закону України «Про національну поліцію», оскільки камера була в той час у ремонті. У зв`язку з надходженням орієнтувань від чергового на службовий планшет, відео є переривчасте, однак воно відповідає даті правопорушення - 12.08.2019.

Суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що він погодився продути алкотест «Драгер», за умови, якщо інспектор надасть йому сертифікат відповідності вказаного приладу, оскільки з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події та з показань свідків вбачається, що ОСОБА_1 не просив інспектора показати сертифікат відповідності алкотеста «Драгер», та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичній установі в присутності двох свідків.

Не відповідають дійсності показання свідка ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_1 погодився продути алкотест «Драгер», у разі, якщо інспектор покаже йому сертифікат відповідності алкотеста «Драгер» та про те, що свідків на місце події поліцейський привів уже після того, як ОСОБА_1 було запропоновано продути алкотест, для підписання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події, що мала місце 12.08.2019 за участю ОСОБА_1 , вбачається, що останній відмовився продути алкотест «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичній установі в присутності двох свідків, які вказані в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; сертифікату відповідності алкотеста «Драгер» ОСОБА_1 не просив показати, а тому наведеним спростовуються вищевказані твердження свідка ОСОБА_7 . Крім того, ухвалюючи постанову у вказаній справі, суд бере до уваги той факт, що свідок ОСОБА_7 є родичкою ОСОБА_1 , а тому надані нею показання суд вважає як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Натомість суд бере до уваги показання свідка ОСОБА_7 в частині обставин справи, що стосуються місця зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та причини його зупинки, внаслідок чого відносно ОСОБА_1 було складено постанову за ч.1, ч.6 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, яка особою, що притягається до адміністративної відповідальності не оскаржувалась, що свідчить про законність та правомірність дій поліцейських під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №099389 та складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також суд критично оцінює твердження адвоката Чехрій О.М., викладені останнім в письмовому клопотанні від 04.10.2019 про те, що не зрозуміло, яким чином поліцейськими встановлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки в протоколі серії БД №321070 від 13.08.2019 вбачається, що особу ОСОБА_1 встановлено на підставі паспорта серії НОМЕР_2 від 06.09.2007. Наведене підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Не заслуговує на увагу і твердження адвоката Чехрій О.М. про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не є належним доказом, оскільки переривається та складається з двох частин та різними є дати події за участю ОСОБА_1 , зазначені в протоколі серії БД №321070 та на відеозаписі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Поясненнями інспектора ОСОБА_5 в судовому засіданні з`ясовано, що матеріали до суду скеровує відділ адмінпрактики, а тому йому не відомо, чому відеозапис складається з трьох частин.

Поясненнями інспектора ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено, що на момент події, що мала місце в ніч з 12.08.2019 на 13.08.2019 камера була в ремонті. Відеофіксація події за участю ОСОБА_1 здійснювалась на службовий планшет. У зв`язку з надходженням орієнтувань від чергового на службовий планшет відео є переривчастим та складається з декількох частин.

Посилання адвоката Чехрія О.М. на Інструкцію про застосування технічних засобів №1026 від 18.12.2018, відповідно до якої працівники поліції повинні фіксувати порушення Правил безпеки дорожнього руху виключно нагрудною камерою поліцейського не спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема протоколом серії БД №321070 від 13.08.2019; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з місця події, за участю ОСОБА_1 .

Окрім цього, суд критично оцінює твердження адвоката Чехрій О.М. про те, що в ОСОБА_1 не було вилучено транспортний засіб, у зв`язку з складенням відносно нього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП та не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки таке спростовується показаннями свідка ОСОБА_5 , який в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 було попереджено про заборону керувати транспортним засобом, на що він погодився, зачинив автомобіль та пішов з пасажиром у невідомому напрямку.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що за клопотанням сторони захисту в судове засідання неодноразово викликався свідок ОСОБА_2 , який в судове засідання не з`являвся, рекомендоване повідомлення на 26.09.2019 та 04.10.2019 повернулось на адресу суду з відміткою про особисте вручення конверта адресату; рекомендоване повідомлення на 06.09.2019 повернулось на адресу суду з відміткою «за місцем обслуговування» та позначкою «немає такої вулиці»; рекомендовані повідомлення на 22.10.2019 та 05.11.2019 на момент розгляду справи на адресу суду не повернулись. Свідок ОСОБА_3 в судове засідання не викликалась, оскільки стороною захисту відповідного клопотання в ході розгляду справи не заявлялось.

Суд вважає, що наведене не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в судовому засіданні сукупністю зібраних у справі доказів встановлено вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Інші твердження ОСОБА_1 та адвоката Чехрій О.М. не заслуговують на увагу, оскільки такі суд вважає, викладені останніми з метою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що під час складення протоколу інспектором повністю дотримано вимоги ст.256 КУпАП, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про вид стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену загрозу заподіяння шкоди й посягає на громадську безпеку, особу правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Керуючись ст.ст. 33, 251, 252, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 /десять тисяч двісті/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 /триста вісімдесят чотири/ грн. 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Cуддя В. Л. Бучківська