Номер провадження: 33/813/427/19
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2018 року,

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнутий судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням, 18 лютого 2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2018 року.

За результатами апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч.2 ст.294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_2 був присутнім в судовому засіданні під час розгляду його справи. (а.с.23)

Таким чином, ОСОБА_2 був обізнаний про прийняте судом першої інстанції рішення відносно нього 12 листопада 2018 року, саме з цього дня розпочався перебіг 10-ти денного строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Посилання апеляційної скарги як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження на ту обставину, що ОСОБА_2 був присутнім в приміщенні суду, а не в судовому засіданні, не можуть вважатись поважною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки в матеріалах справи міститься постанова Одеського апеляційного суду від 08.02.2019 року за результатом розгляду вперше поданої аналогічної апеляційної скарги ОСОБА_2, якою у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Висоцького В.Е. про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено з тих самих підстав. Апеляційну скаргу повернуто апелянту (а.с.42-44).

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що апеляційна скарга ОСОБА_2, подана 18.02.2019 року, є аналогічною за текстом апеляційною скаргою, по якій апеляційним судом було вирішено процесуальне питання. Повторне звернення з апеляційною скаргою не передбачено діючим КУпАП.

З таких підстав, апеляційний суд визнає неповажними причини пропуску строків на апеляційне оскарження постанови районного суду у справі про адміністративне правопорушення, а тому, відповідно до положень ч.2 ст.294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

На підставі викладеного, керуючись статями 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя Одеського апеляційного суду,

постановив:

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2018 року повернути особі, яка її подала.

Копію постанови направити ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов