Справа № 308/4103/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Васильчука А.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/654/19, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Васильчука А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2019.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 070533 від 03.04.2019 та постанови судді від 25.09.2019 вбачається, що 03. 04. 2019, о 00 год. 55 хв., в м. Ужгороді по вул. Боженка, 1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, поданій захисником - адвокатом Васильчуком А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 ставиться питання про скасування постанови судді від 25.09.2019 та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що постанова суду є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого порушено право ОСОБА_1 на об`єктивний, повний та неупереджений розгляд справи. Також захисник Васильчук А.Ю.

вказує на недотримання як працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і судом першої інстанції під час розгляду справи, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23. 12. 2005 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якої звернуто увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування

-2-

прав осіб, яких притягають до відповідальності. Крім того вказує, що суд не дав оцінку наявним у матеріалах справи доказам, не зазначив які саме факти та обставини ними підтверджуються та прийшов до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Звертаєу вагу, що ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я через півтори години після зупинки транспортного засобу, без попереднього роз`яснення йому прав та обов`язків та пропозиції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, що не відповідає вимогам ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103. Звертає увагу, що факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`ягніння на місці зупинки не зафіксовано, і всупереч вказаного Порядку направлено на огляд до закладу охорони здоров`я. Також зазначає, що на жодному із відеозаписів з нагрудних камер поліцейських не зафіксовано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і його присутності на місці події. Вказані обставини давали підстави суду першої інстанції у відповідності до ст. 278 КУпАП повернути протокол для належного оформлення. Крім того зазначає, що складаючи протокол відносно ОСОБА_1 , працівники поліції не залучили свідків. Вважає, що докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у матеріалах відсутні, а тому з урахуванням ст. 62 Конституції України, просить закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю події та складу цього адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Васильчука А.Ю., які підтримали апеляційну скаргу, показання свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Так, відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", що

-3-

затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушеннясерії БР № 070533 від 03.04.2019, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушеннясерії БР № 070533 від 03.04.2019, водій ОСОБА_1 03. 04. 2019, о 00 год. 55 хв., в м. Ужгороді по вул. Боженка, 1, керував автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стверджується висновком № 338 від 03.04.2019 лікаря Закарпатського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_4 щодо медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду - 0, 55 проміле; належним чином завіреною копією постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК № 299294 від 03. 04. 2019, відповідно до якої 03. 04. 2019, о 00 год. 45 хв. ОСОБА_1 , в м. Ужгороді, по вул. Боженка, 1, керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський - командир взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Закарпатській області Бойко С.В. був упереджений при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07. 11. 2015 та згідно вимог ст. 256 КУпАП.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника - адвоката Васильчука А.Ю. в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання захисника Васильчука А.Ю. у апеляційній скарзі на не залучення свідків є необґрунтованими, оскільки ст. 266 КУпАП не передбачає вимоги щодо проведення огляду у закладі охорони здоров`я у присутності свідків, а проводиться в присутності поліцейського.

-4-

Наведені в апеляційній скарзі твердження захисника про те, що ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до закладу охорони здоров`я тільки через півтори години після зупинки транспортного засобу також не свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП, оскільки за змістом ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Отже безпідставними є твердження апеляційної скарги Васильчука А.Ю. про те, що працівниками поліції був порушений порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень, в тому числі не роз`яснення ОСОБА_1 його процесуальних права також є безпідставними.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 070533 від 03.04.2019 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів про порушення командиром взводу № 2 роти № 1 батальйону УПП в Закарпатській області Бойко С.В. законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 070533 від 03. 04. 2019 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Показання свідка ОСОБА_3 , якого апеляційний суд допитав на підставі клопотання адвоката Васильчука А.Ю. та правопорушника ОСОБА_1 , який показав, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки він приїхав на автомобілі на вул. Боженка, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки свідок перебуває в дружніх стосунках з правопорушником, його показання є формою захисту та намаганням уникнути адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинене правопорушення та спростовуються дослідженими доказами, які узгоджуються між собою, і такі докази є належними, достовірними та допустимими.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі захисника Васильчука А.Ю. не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події.

При цьому апеляційний суд враховує, що в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

-5-

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10. 2008), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06. 2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03. 2005) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката Васильчука А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника - адвоката Васильчука А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 06. 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя