Номер провадження: 33/813/389/19
Номер справи місцевого суду: 523/158/19
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Григорєва В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 30.01.2019 року, -

встановив:

оскаржуваною постановою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Згідно постанови судді районного суду, ОСОБА_4, 08.12.2018 року, о 18 год. 30 хв., на вул. Семена Палія в м. Одесі, керував автомобілем марки «Рено», реєстраційний номер НОМЕР_1, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроюватися, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Мітсубісі», реєстраційний номер НОМЕР_2. В результаті ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду захисник Григорєв В.В. в інтересах ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу. В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що суд не врахував вимоги ст.33, ч.1 ст.268 КпАП та прийняв необґрунтоване рішення. Апелянт стверджує, що при винесенні рішення, суд не врахував те, що автомобіль особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 використовується у робочих цілях та іншої можливості заробітку та існування він не має.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа обов'язково розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду рішення судді районного суду, апеляційним судом встановлено, що апелянт не заперечує проти даних, які зафіксовані в схемі ДТП, та фактично підтвердив обставини, на підставі яких суддя районного суду прийшов до висновку щодо наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена та рішення судді районного суду про визнання останнього винним в скоєні адміністративного правопорушення, є законним та обґрунтованим.

Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_4, суддя районного суду не врахував даних про особу правопорушника, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З оскаржуваної постанови судді убачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року позбавлення права керування транспортними засобами, суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Так, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на врахування характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, ступінь його вини, ставлення правопорушника до вчиненого, суддя районного суду не врахував тієї обставини, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до адміністративної відповідності за порушення правил дорожнього руху. За таких умов адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом апеляційний суд вважає занадто суворим, а тому постанова судді районного суду підлягає зміні в частині виду адміністративного стягнення.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_4, відповідно до вимог статей 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який, відповідно до матеріалів адміністративної справи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також той факт, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних щодо існування матеріальних претензій до правопорушника з боку потерпілого.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу, змінити постанову суду першої інстанції в частині виду стягнення та призначити ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Григорєва В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4- задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30.01.2019 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову судді районного суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський