КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/569/2019 Головуючий в 1-й інстанції: Валігура Д.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ЖукО.В.,

розглянувши 18 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; проживає за адресою: АДРЕСА_2

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою, 23 вересня 2018 року, о 04 годині 10 хвилин, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по проспекту Науки, 86 в м. Києві в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку в лікаря нарколога КМНКЛ «Соціотерапія».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову суду від 11.12.2018 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Своє прохання ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції під час розгляду справи порушив норми матеріального й процесуального права та прийшов до висновку, який не відповідає фактичним обставинам справи.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, апелянтом було надано докази своєї невинуватості в інкримінованому йому правопорушенні. Так, він суду пояснив, що 23.09.2018 близько 04.10 не керував автомобілем Шкода по проспекту Науки, 86. Додатково пояснив, що втратив своє посвідчення водія, яким, ймовірно, скористалась інша особа. На підтвердження своїх слів, ОСОБА_2 надав довідку № 31/26/42/899 від 29.11.2018 видану територіальним сервісним центром № 8042, яка підтверджує, що згідно облікових даних 12.12.2017 посвідчення водія НОМЕР_2 внесено до бази «Загублені/викрадені документи». В картці водія також зроблений запис про видачу нового посвідчення водія ВХР 765621 від 12.12.2017. Однак суд першої інстанції її не оглянув та до уваги не прийняв.

Крім того, з долученого відеозапису, на якому зафіксовано процедуру проходження медичного огляду на стан сп'яніння лікарем-наркологом, не можливо однозначно ідентифікувати особу.

Також апелянт вказує й на численні невідповідності, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та підтверджують його доводи про те, що його втраченим посвідченням водія скористалась інша особа, яка і скоїла правопорушення. Адреса проживання, яка зазначена в протоколі не відповідає тій, по якій проживає апелянт, а про розгляд справи він дізнався випадково, коли його зупинили працівники поліції й під час перевірки документів повідомили, що він притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Статус безробітного він не має, оскільки з 02.07.2018 працює в ТОВ «Світ Логістики», записи в протоколі про залишення автомобіля на місці, а також підписи від імені ОСОБА_2 зроблені не рукою апелянта.

В матеріалах справи наявний висновок лікаря-нарколога № 009762, який складений відносно особи, встановленої на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 виданого 14.12.2011 та втраченого у 2017 році.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, заслухавши пояснення останнього, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, допитавши в якості свідка лікаря-нарколога ОСОБА_3, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування особами транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення БД № 198550 вбачається, що особа правопорушника ОСОБА_2 встановлена на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 від 14.12.2011 /а.с. 2/

Висновок лікаря-нарколога № 009762 про перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння містить інформацію про встановлення його особи на підставі посвідчення водія НОМЕР_2 від 14.12.2011 /а.с. 3/. Натомість, під час апеляційного розгляду, будучи допитаною в якості свідка, лікар-нарколог ОСОБА_3, яка проводила медичний огляд та складала висновок № 009762 не підтвердила, що ОСОБА_2, який перебував в залі судового засідання та особа якого була встановлена на підставі паспорту громадянина України, є тією особою, якій вона проводила медичний огляд 23.09.2018.

Крім того, під час апеляційного розгляду, було переглянуто відеозапис з боді-камери АА00226, з якого вбачається, що особу, яку зупинили працівники поліції 23.09.2018 близько 04 год. 40 хв по пр.-ту Науки, 86 в м. Києві за кермом автомобіля НОМЕР_1 був не ОСОБА_2, особу якого було встановлено під час апеляційного розгляду.

Крім того, вказані вище обставини підтверджуються і наданою апелянтом копією довідки територіального сервісного центру № 8042 регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві № 31/26/42/899 від 29.11.2018, згідно з якою посвідчення водія НОМЕР_2 від 12.12.2017 втрачене /а.с. 19/. Саме на підставі втраченого посвідчення водія і встановлювалась особа ОСОБА_2 як співробітниками поліції, так і лікарем-наркологом під час проведення медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп'яніння.

На вказані вище обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, що призвело до прийняття постанови суду, яка підлягає скасуванню як незаконна, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При цьому, провадження в справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року - скасувати, провадження по справи щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В. Жук