ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/6346/19 Головуючий в 1 інст. - Полянчук Б.І.
Провадження № 33/807/582/19 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено у постанові суду, 08.08.2019 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у якому зазначено, що 07.08.2019 о 21 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила сварку із своїм сином ОСОБА_2 , під час якої висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою та не впускала його додому, чим вчинила насильство у сім`ї.

Також 13.08.2019 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, в якому зазначено, що 13.08.2019 о 18-00 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалася на адресу свого сина ОСОБА_2 нецензурною лайкою, виганяла з квартири, чим вчинила насильство у сім`ї.

Судом першої інстанції провадження № 310/6346/19 та № 310/6564/19 за вказаними протоколами про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження за № 310/6346/19.

Суд першої інстанції, врахувавши, що пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суперечать одне одному, що, в свою чергу, унеможливлює зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, а тому вважав її вину у вчиненні 07.08.2019 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, недоведеною.

Водночас суд встановив вину ОСОБА_1 у вчиненні ІНФОРМАЦІЯ_2 , інкримінованого правопорушення, однак, з урахуванням відсутності кваліфікуючої ознаки повторності, кваліфікував її дії за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що аналогічні обставини вже були предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення № 310/6345/19 відносно її сина, ОСОБА_2 , в якій суд дійшов до протилежних висновків щодо вини саме ОСОБА_2 .

Також апелянт вказує на те, що судом не було враховано її неодноразові скарги на протиправну поведінку сина, що знайшло своє відображення у постановах суду по справам № 310/1906/19, 310/4982/19, 310/6345/19.

Крім того, ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яке мотивувала тим, що постанову винесено за її відсутності, а її копію вона отримала 28.09.2019 року.

Заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, справу розглянуто без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копію постанови ОСОБА_1 отримала 28.09.2019 (а.с. 13), а апеляційну скаргу подано впродовж 10-денного строку з моменту отримання копії судового рішення.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи апеляційним судом, в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП переглянувши справу в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про об`єднання проваджень та про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні 07.08.2019 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в апеляційній скарзі не заперечуються.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Натомість, як убачається з матеріалів справи, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, розгляді справи в суді та винесенні постанови суддею, даних вимог закону дотримано не було.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Отже, завдання чи можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 419190 від 13.08.2019, 13.08.2019 о 18-00 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювалася на адресу свого сина ОСОБА_2 нецензурною лайкою, виганяла з квартири, чим вчинила насильство у сім`ї.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за своїм змістом не відповідають обов`язковим елементам складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки невід`ємною складовою цього адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Між тим, ні орган, який склав адміністративний протокол, ні суд не зазначили, чи могла та чи була такими діями ОСОБА_1 завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи, не звернув увагу на вказану неповноту та невідповідність закону протоколу про адміністративне правопорушення, яка не може бути усунута судом в силу його диспозитивності, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (справа «Малофєєва проти Росії скарга № 36673/04).

Крім того, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом (посадовою особою) встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП, суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винуватості особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам в їх сукупності.

Як убачається з матеріалів справи, ці вимоги закону судом першої інстанції не дотримані, внаслідок чого залишились нез`ясованими та невірно оціненими обставини, які мають значення для її правильного вирішення.

Так, як на докази вини ОСОБА_1 суд послався на протокол про адміністративне правопорушення від 13.08.2019, письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та ОСОБА_2 , при цьому не розкрив зміст вказаних пояснень, та не проаналізував усі докази у їх сукупності.

Так, відповідно до письмових пояснень потерпілого від 13.08.2019 ОСОБА_2 , є особою працездатного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ніде не працює. Конфлікти із матір`ю тривають на протязі тривалого часу на побутовому ґрунті. 13.08.2018 у ході конфлікту його матір висловлювалася нецензурною лайкою, виганяла його з квартири. У відповідь він також висловлювався нецензурною лайкою.

Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, яку суд першої інстанції взагалі не досліджував та не давав їй оцінки, потерпілий не вважає себе залежною економічно від кривдника - ОСОБА_1 .

Отже, пояснення потерпілого не свідчать про вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , вона працевлаштована, 13.08.2019 о 18-00 вона прийшла з роботи додому, син, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив із нею сварку на побутовому ґрунті. В ході сварки він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, «розпускав руки», виганяв із дому тощо. Вона також висловлювалася в бік сина нецензурною лайкою.

Отже, з наведених матеріалів справи не вбачається даних про вчинення ОСОБА_1 дій фізичного, психологічного чи економічного характеру в розумінні диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу. Тобто, вчинення насильства в сім`ї характеризується наміром, коли особа усвідомлює протиправність своїх дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, передбачає порушення охоронюваних законом прав потерпілого, наслідком чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, бажає цього або свідомо допускає настання таких наслідків.

В ході розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про умисні дії ОСОБА_1 , направлені на вчинення насильства фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З урахування наведеного, у справі відсутні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 цього Кодексу, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всупереч ст.ст. 245, 251, 252, 256, 280 КУпАП, не вжив заходів щодо повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення по справі.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 вересня 2019 року в частині визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні 13.08.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, із накладанням стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривен та стягнення із неї судового збору в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп. скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 310/6346/19