Номер провадження: 33/813/1095/19
Номер справи місцевого суду: 492/880/19
Головуючий у першій інстанції Черевата В.І.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.

при секретарі судового засідання - Півнєві Д.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 16 липня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2019 року поліцейським СРПП №2 Арцизького ВП в Одеській області старшим сержантом Анікіним Сергієм Васильовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 075115 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3).

16 липня 2019 року постановою Арцизького районного суду Одеської області визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок (а.с. 32).

25 липня 2019 року не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові, на думку апелянта не відповідають обставинам справи. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції недотримано норм ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, рішення винесено без врахування положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики ЄСПЛ. Апелянт стверджує, що на нього чинили тиск співробітники поліції, не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, натомість відповідний огляд в медичному закладі не можна вважати допустимим доказом, оскільки він проведений з численними порушеннями. Тому апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення (а.с. 35-40).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року ОСОБА_1 було поновлено строк апеляційного оскарження та відкрито апеляційне провадження за вказаною вище скаргою (а.с. 44-45).

В судовому засіданні 01 жовтня 2019 року представник апелянта Афанасьєв А.О. надав усні пояснення по справі, судом оголошено перерву до 15 жовтня 2019 року. В ході судового засідання 15 жовтня 2019 року було досліджено відеозаписи з нагрудних відеокамер співробітників поліції.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 075115 ОСОБА_1 керував мотоциклом «Мінськ» з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на сп`яніння на місці відмовився. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився в Арцизькій ЦРЛ за допомогою алкотестера «Драгер» (а.с. 3).

ОСОБА_1 у своїх поясненнях вказує, що17 травня 2019 року у вечірній час доби випив стакан вина та сів за кермо мотоцикла «Мінськ» (а.с. 6). З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, що містить в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 сам стверджує, що вживав алкоголь приблизно за дві години до проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.9-а Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , відповідно до якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння (п.3 розділу І Інструкції) є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Окрім того, відповідно до повідомлення КНП «Арцизька центральна районна лікарня» від 16.07.2019 року № 01-10/604, лікарем ОСОБА_3 проводилось обстеження ОСОБА_1 апаратом «Драгер». Показник згідно запису у журналах приймального відділення становить 1,56 проміле, що засвідчує стан алкогольного сп`яніння.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.05.2019 року №8 відносно ОСОБА_1 не скасовано.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно прийняв вказаний Висновок до уваги в якості належного та допустимого доказу по справі, який підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки, при проведенні обстеження ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння помилкове зазначення лікарем 1,56 проміле, замість 1,46 проміле, не спростовує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Адже згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. № 1452/735, допустима концентрація алкоголю в крові при цифровому показнику складає не більше 0,2 проміле алкоголю в крові. При цьому, апеляційному суду не було надано належних доказів на спростування вказаної обставини, а власно пояснення сторони не можуть спростувати інші зібрані по справі докази.

Отже, враховуючи вищенаведене апеляційний суд приходить до висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд відхиляє відповідні доводи апеляційної скарги щодо порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії та порядку направлення водія на огляд до медичного закладу, оскільки такі аргументи носять формальний характер та не містять доказів, які б свідчили про відсутність складу правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про залишення постанови Арцизького районного суду Одеської області від 16 липня 2019 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 16 липня 2019 року - відхилити.

Постанову Арцизького районного суду Одеської області від 16 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк