Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1989/19
Провадження № 3/935/960/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2019 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріали, що надійшли від Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 06.11.2019 від Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №187246 від 06.11.2019 14.10.2019 у вечірній час ОСОБА_1 , за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї цивільної дружини ОСОБА_2 , а саме: ображає нецензурною лайкою, виганяє з будинку, намагався затіяти бійку, внаслідок чого могла б бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173? КУпАП /а.с.2/.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що будь-яких насильницьких дій відносно ОСОБА_2 не вчиняв, не ображав її нецензурною лайкою, вони тільки сварилися з приводу того, що вона викинула до сміттєвого баку цукерки, які він придбав дітям, з будинку її не виганяв, оскільки будинок належить ОСОБА_2 , натомість, з будинку її виганяв її син від першого шлюбу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 ображав нецензурною лайкою свою цивільну дружину ОСОБА_2 , виганяв з будинку, намагався затіяти бійку, проте, до матеріалів справи не долучені відомості про склад сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підтвердження родинних стосунків між ними, що є доказом вчинення саме насильства в сім`ї.

До протоколу додано копію заяви ОСОБА_2 від 23.10.2019, в якій вона просить притягнути до адміністративної відповідальності її співмешканця ОСОБА_1 , який починаючи з 14.10.2019 вчиняв відносно неї домашнє насильство ображав нецензурною лайкою, виганав з будинку, намагався затіяти бійку /а.с.3/, що є ідентичним змісту письмових пояснень ОСОБА_2 від 23.10.2019 /а.с.4/. Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 23.10.2019, яка є матір`ю ОСОБА_2 , починаючи з 14.10.2019 співмешканець її доньки ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство у відношенні її доньки ОСОБА_2 , а саме: ображає її нецензурною лайкою, намагається затіяти бійку, виганяє її з будинку, вона постійно була свідком цих подій /а.с.5/.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав. Інших доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення, не надано.

Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду обставини, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України, приходжу до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? КУпАП, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 173?, 245-247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 14.10.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173? Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко