Справа№ 755/576/19 Головуючий у 1 інстанції Галига І.О.
Провадження № 33/824/1232/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 05 січня 2019 року о 00 годині 15 хвилин, в м. Києві, по вул. Курнатовського, 5, керував автомобілем «RENAULT KANGOO», д/н НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року скасувати та винести нову постанову, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він їхав по вул. Курнатовського в м. Києві, орієнтовно о 17 годині 04 січня 2019 року датчик температури двигуна автомобіля показав підвищений рівень температури та він був вимушений зупинити автомобіль біля дороги. Після зупинки він виявив витік охолоджувальної рідини і залишив автомобіль біля дороги з метою пошуку магазину з автозапчастинами. Повернувшись орієнтовано через дві години до місця зупинки автомобіля він ще близько двох годин здійснював пробні запуски двигуна та перевіряв чи не витікає охолоджувальна рідина. Під час цієї процедури, позаду його автомобіля зупинився автомобіль працівників поліції. Один із інспекторів попросив пред'явити йому документи на право керування, на що апелянт повідомив що він не керує транспортним засобом та наголосив, що перевірка документів може здійснюватись лише у відповідності до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Внаслідок незгоди апелянта з діями поліцейського, останній надумано звинуватив його у знаходженні в стані наркотичного сп'яніння. Одразу після цього інспектор запропонував проїхати з ним у медичний заклад для огляду на стан сп'яніння, однак апелянт відмовився оскільки не керував транспортним засобом та наголосив, що огляд на стан сп'яніння поліцейський повинен запропонувати пройти на місці на наявному спеціальному пристрої. Однак, інспектор повідомив, що таких спеціальних пристроїв у нього немає, а тому він повинен їхати в медичний заклад. Інспектори під відеозапис ще раз запропонували йому поїхати з ними в медичний заклад, на що апелянт не погодився через порушення встановленого порядку огляду, оскільки він дав згоду на проведення огляду на місці. При цьому було складено протокол о 00 годині 30 хвилин 05 січня 2019 року, тобто через 7 годин з часу виявлення несправності і зупинки автомобіля.

Апелянт вказав, що в порушення ч. 2 ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 працівниками патрульної поліції не було забезпечено права на проходження огляду на стан сп'яніння на місці, а одразу пропонувалось проїхати з ними до медичного закладу для проведення такого огляду. В рішенні судом першої інстанції не надано жодної оцінки цьому аргументу.

Крім того, апелянт вказав, що у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров'я є обов'язковим. Якщо після оформлення направлення водій відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров'я, поліцейський тільки тоді в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Однак, у матеріалах долучених до протоколу, відсутнє направлення на огляд апелянта як водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров'я для проходження огляду. Це є порушенням процедури проведення огляду.

Також в порушення ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, ч. 1 ст. 266 КУпАП та п. 1 Р.ІХ Інструкції № 1395 поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом та автомобіль тимчасово не затримували.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ХільчевськуН.О., котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, суддя районного суду дотримався вимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтований висновок про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, вина ОСОБА_1 у вчиненому повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 339258 від 05 січня 2019 року, відповідно до якого, 05 січня 2019 року о 00 годині 15 хвилин в м. Києві, по вул. Курнатовського, 5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «RENAULT KANGOO», д/н НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння та коли йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, останній від проходження такого огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, котрі вказали, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку, пройти тест на стан наркотичного сп'яніння, а також відеозаписом з нагрудної камери 00949, згідно якого, останній відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп'яніння в присутності свідків.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визначив вид стягнення та його розмір у межах, передбачених санкцією вказаної статті, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП та в межах передбаченого ст. 38 КУпАП трьох місячного строку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було забезпечено його права на проходження огляду на стан сп'яніння на місці - є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N1413/27858, виданої на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає неспроможним посилання апелянта на порушення працівниками поліції Інструкції, зокрема, щодо відсутності відповідного направлення на медичний огляд на стан сп'яніння, оскільки відповідно до вказаної Інструкції, поліцейський направляє водія на медичний огляд до найближчого закладу охорони здоров'я лише у випадку згоди водія пройти такий огляд або якщо водій не погоджується з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального пристрою.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків.

Щодо доводів апелянта, що він не керував автомобілем, оскільки автомобіль поламався і стояв, то вони є також безпідставними, так як будь-яких доказів він не надав.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М.Гайдай