Провадження № 33/824/3086/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 31 » жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі : судді Ященко І.Ю., за участю особи провадження відносно якої закрито ОСОБА_1 , його захисників Брицької А.М., Пихтіна К.В., потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_8, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та звільнено його від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, а провадження закрито, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, 29.09.2017 р. о 13 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Акура», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. В.Васильківська, 81 в м. Києві, в порушення вимог п.п. 2.3б, 10.1, 13.1 ПДР України, під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не переконався в безпеці, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який від зіткнення перекинуся та скоїв наїзд на автомобіль «Лексус», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , автомобіль «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіль «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_6 внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив вказану постанову скасувати як незаконну та необґрунтовану, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт послався на те, що судом першої інстанції не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення, який складений, на його думку, з порушенням вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, оскільки складений без його участі та ним не підписаний, зі змістом протоколу він не ознайомлений; судом безпідставно прийнято до уваги дані відеозапису, що містяться на СD-R диску, оскільки диск є, на думку апелянта, недопустимим доказом, так як здобутий у позапроцесуальний спосіб; судом необґрунтовано враховані письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , які вони давали працівникам поліції, оскільки суперечать одне одному та іншим матеріалами справи про адміністративне правопорушення, судом не надано оцінки цим розбіжностям.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисників Брицької А.М., Пихтіна К.В., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_8, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги і просили постанову залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду, неповноти судового розгляду апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання своєї вини правопорушником ОСОБА_1 , його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №427822 від 28.11.2017р.( а.с.1) в якому зафіксовано порушення ОСОБА_1 , 29.09.2017р., п.2.3б, 10.1, 13.1 ПДР України що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення автомобіля «Акура», д.н.з. НОМЕР_1 з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 від чого автомобіль «Тойота» перекинувся і скоїв наїзд на автомобілі : «Лексус», д.н.з. НОМЕР_3 , «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_4 , «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_5 та пошкодження вказаних автомобілів; даними схеми ДТП ( а.с.114) на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП; даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.09.2017р.( а.с.12-23) згідно якого було оглянуто місце ДТП,слідів гальмування не виявлено, зафіксовано локалізація технічних пошкоджень транспортних засобів, при цьому, на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 пошкоджено праву сторону автомобіля у виді подряпин на передній правій дверці, вм`ятини на правому крилі та правій стороні бамперу; письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ( а.с.44)про те, що він 29.09.2017р. рухався по вул. В.Васильківській в м. Києві в напрямку вул. Федорова в крайній правій смузі пригальмовуючи, т.я. йому необхідно було заїхати на паркову за зупинкою громадського транспорту, зліва від нього перестроювався автомобіль «Акура», водій якого не переконався в безпечному маневрі та вдарив його в переднє ліве колесо переднім правим кутом автомобіля; від удару його( ОСОБА_2 ) автомобіль перевернувся на праву сторону і пошкодив три автомобілі, які стояли на паркові, а він, отримавши тілесні ушкодження, був доставлений у лікарню; під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 дав аналогічні пояснення; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 (а.с.24) згідно яких він був очевидцем того, як 29.09.2017р. автомобіль «Акура» при здійсненні перестроювання з другої на четверту смугу здійснив зіткнення з автомобілем Тойота Камрі внаслідок чого Тойота перевернувшись здійснила зіткнення з автомобілями припаркованими на узбіччі; переглянутим, як в суді 1 інстанції, так в апеляційному суді, відеозаписом з якого видно, що автомобіль »Акура», рухаючись в другій смузі руху, почав маневр перестроювання в крайню праву смугу по якій рухався автомобіль «Тойота» і здійснив з ним зіткнення, від чого автомобіль «Тойота» перевернувшись, здійснив зіткнення з автомобілями, які знаходилися на узбіччі; іншими наявними у матеріалах провадження доказами.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.п. 2.3б, 10.1, 13.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

З такими висновками судді погоджується і апеляційний суд, оскільки вони є обґрунтованими і належним чином мотивованими.

Зібрані у справі докази свідчать про те, що саме порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3б, 10.1, 13.1 правил дорожнього руху, який, керуючи автомобілем не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху не переконався в безпеці, не дотримався безпечного бокового інтервалу і допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали у виді механічних пошкоджень 5 транспортних засобів.

Пояснення ОСОБА_1 та доводи апеляційної скарги про те, що він, рухаючись по другій смузі руху, не змінював напрямок руху і саме автомобіль Тойота допустив зіткнення з його автомобілем на його смузі руху, на переконання апеляційного суду, є надуманими і такими, що не відповідають дійсним обставинам дорожньо-транспортної пригоди, оскільки спростовуються як показаннями потерпілого ОСОБА_2 , так і відеозаписом з якого чітко вбачається, що автомобіль ОСОБА_2 рухався в правій крайній смузі, напрямку руху не змінював, а автомобіль ОСОБА_1 , рухаючись по другій смузі руху, різко змінив напрямок руху вправо на смугу руху ОСОБА_2 , від чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів і в подальшому зіткнення автомобіля ОСОБА_2 з трьома автомобілями, які знаходилися на узбіччі.

Доводи апеляційної скарги про неналежність такого доказу як диск з відеозаписом, є необґрунтованими.

Так, у відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адмінправопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Апеляційний суд вважає, що суд 1 інстанції обґрунтовано прийняв до уваги вказаний диск з відеозаписом на якому зафіксований момент дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він відповідає вимогам ст.251 КУпАП.

На думку апеляційного суду є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги про неналежність такого доказу як протокол про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст.256 КУпАП упротоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи; протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами; при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що він складений у відсутності порушника з посиланням на те, що він на запрошення для складання протоколу не з`явився.

Згідно рапорту працівника поліції Кравченка О.І. від 28.11.2017р. ( а.с.2) ОСОБА_1 та його захисник Любченко О.І. були повідомлені про виклик до УПП у м.Києві на 28.11.2017р., однак з невідомих причин не з`явилися.

Згідно повідомлення ( а.с.5) ОСОБА_1 направлено повідомлення про необхідність з`явлення до управління патрульної поліції для складання адміністративного протоколу з ст.124 КУпАП.

Згідно реєстру відправлення поштових відправлень ( а.с.6) запрошення ОСОБА_1 направлено 20.11.2017р.

За таких обставин, з врахуванням належного повідомлення ОСОБА_1 про з`явлення для складання адмінпротоколу, неявка порушника розцінюється як спосіб ухилення від відповідальності, а протокол про адмінправопорушення судом обґрунтовано визнаний доказом у справі, оскільки він відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо строків накладення адміністративного стягнення апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно приписів ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адмінправопорушення підвідомчі суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення. Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливо за одночасної наявності певних умов, а саме вчинення адмінправопорушення та сплив строку, передбаченого ст.38 КУпАП, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адмінправопорушення.

Таким чином системний аналіз вищезазначених норм КУпАП дозволяє дійти висновку, що закриття провадження у справі за п.7 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії, що підпадає під ознаки адмінправопорушенння. Тому посилання апелянта на те, що суд не вправі встановлювати вину чи невинуватість особи після закінчення строків притягнення до адмінвідповідальності, не ґрунтуються на законі.

Враховуючи наведені обставини постанова суду є законною і обґрунтованою підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя __________________