Справа № 264/5618/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Мирошниченко Юрій Михайлович, за участю секретаря судового засідання Конівченко Ю.А., захисника Моргунова С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 174 КУпАП, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №401303 від 22.08.2019 року, ОСОБА_1 08.08.2019 року о 01 год. 30 хв., знаходячись на балконі будинку АДРЕСА_3 на 25 кварталі, здійснив постріл з належної йому мисливської гладкоствольної рушниці «Maverick» № MY НОМЕР_1 , дозвіл № НОМЕР_2 в бік кіоску, тобто в населеному пункті і в не відведених місцях, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 174 КУпАП.

ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що біля його будинку знаходиться цілодобовий кіоск у якому ведеться продаж алкоголю на розлив, на неодноразові його скарги працівниками поліції нічого не робиться, у ОСОБА_2 дуже часто виникають з працівниками кіоску конфлікти на їх гучну роботу, а свідки у протоколі які вказують на те що він стріляв з рушниці працюють у вказаному кіоску. 08.08.2019 року ввечері він посварився із дружиною, потім знов почались якісь гучні звуки з кіоску, ОСОБА_2 вийшов із квартири та пішов сваритись, після словесного конфлікту повернувся додому. Рушниця зберігалась у сейфі. З 1995 року має дозвіл на носіння та зберігання зброї, за весь час він не допускав порушень правил зберігання та користування рушницею, з ним у квартирі мешкає дитина. З рушниці 08.08.2019 року не стріляв. Крім того, у нього у квартирі навіть немає балкону. Після приїзду поліцейських його рушниця у чохлі була виявлена під його автомобілем у дворі будинку.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що 08.08.2019 року ввечері вони посварились із чоловіком ОСОБА_1 .. Коли чоловік вийшов із квартири та пішов сваритись у кіоск на гучну поведінку його відвідувачів, вона дістала із сейфа рушницю ОСОБА_4 , яка була у чохлі та сховала у дворі будинку під автомобіль. 08.08.2019 року чоловік з рушниці не стріляв, балкону у них в квартирі не має.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що знає ОСОБА_1 як сусіда. 08.08.2019 року у нічний час він перебував вдома, балкон був відчинений. Оскільки у будинку вимкнули світло, а на його автомобілі, який стояв під балконом, увімкнулась сигналізація він вийшов на балкон та побачив біля свого автомобілю чоловіка із предметом схожим на зброю, рушницю, на той момент описати його не міг було темно. Зайшовши до квартири почав телефонувати до поліції та почув з вулиці з двору будинку, звуки схожі на постріли - хлопки, скільки їх було він не пам`ятає. Що відбувається на вул. Карпінського йому із квартири не видно вікна на цю вулицю не виходять, звуки схожі на постріли чув із двору будинку. Вказати на те, що тою людиною із рушницею біля його автомобілю був ОСОБА_2 він не може стверджувати.

Провадження по справі підлягає закриттю внаслідок відсутності події правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає від сторони обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, такого рівня доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності наведених у протоколі обставин.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 174 КУпАП передбачає відповідальність за стрільбу з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин його автором надані, одержані за відсутності сторони захисту, письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Вищевказані свідки, неодноразово в судове засідання за викликом суду не з`являлися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, про що маються поштові повідомлення про вручення рекомендованого відправлення.

Суд звертає увагу на положення пункту «d» частини третьої статті 6 Конвенції, яким кожному обвинуваченому гарантовано право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

В своїй прецедентній практиці даючи тлумачення Конвенції Європейський Суд неодноразово повторював, що з метою забезпечення змагальності процесу всі докази мають, як правило, подаватися у відкритому судовому засіданні у присутності обвинуваченого. Існують винятки з цього принципу, але вони не можуть призводити до порушення права на захист. За деяких обставин може виникнути потреба у використанні показань, отриманих на етапі розслідування. Якщо підсудному було надано достатню й належну можливість спростувати такі показання при їх оголошенні або на пізнішому етапі провадження, саме по собі їх прийняття як доказів не суперечитиме вимогам пункту 1 та підпункту «d» пункту 3 статті 6 Конвенції. Але з цього природно випливає, що в разі, якщо обвинувальний вирок виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, яку обвинувачений (підсудний) не мав можливості допитати особисто чи домогтися її допиту під час розслідування справи або судового розгляду, права сторони захисту виявляються обмеженими настільки, що передбачені статтею 6 Конвенції гарантії виявляються порушеними. Щодо показань свідків, допитати яких у присутності підсудного або його захисника виявилося неможливим, Європейський Суд зауважує, що пункт 1 статті 6 Конвенції, узятий у поєднанні з пунктом 3 статті 6 Конвенції, вимагає від Договірних Сторін ужити конкретних заходів для того, щоб підсудний мав можливість допитати свідків, які свідчать проти нього, чи домогтися їх допиту. Однак, якщо немає підстав звинувачувати органи влади в недостатньо старанних зусиллях із забезпечення підсудному можливості допитати відповідних свідків, відсутність цієї можливості як така не означає необхідності припинення кримінального переслідування. Водночас слід з надзвичайною обережністю ставитися до доказів, отриманих від свідка за обставин, що не давали змоги забезпечити право сторони на захист тією мірою, якою Конвенція завжди вимагає забезпечувати його. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися виключно або вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не мала можливості спростувати (пункт 41 справи «Олег Колесник проти України»).

Як висновок суд підкреслює, частини 1 і 3 (d) статті 6 Конвенції, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше. Обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статтею 6 Конвенції (пункт 54 Рішення Європейського Суду у справі «Корнєв і Карпенко проти України»).

Так, відповідно до матеріалів справи пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мають одне із вирішальних значень для встановлення вини ОСОБА_1 , при цьому дані пояснення свідків спростовуються поясненнями останнього, що потребувало перевірки пояснень свідків «обвинувачення» в судовому засіданні, але як і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, так і суд були позбавлені можливості зробити відповідну «перевірку».

З огляду на міркування викладені вище, суд не може покласти в основу обвинувачення пояснення вказаних свідків, які не були допитані в судовому засіданні і пояснення яких мають вирішальне значення по даній справі.

Наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 174 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 наполягав, що вистрілів з рушниці не робив, вказані пояснення могли бути спростовані шляхом проведення відповідних експертних досліджень, які в матеріалах справи відсутні.

Також суд звертає увагу на те, що за відомостями викладеними у протоколі та свідченнях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на яких ґрунтується обвинувачення, ОСОБА_2 стріляв з балкону, а за свідченнями останнього у його квартирі взагалі відсутній балкон.

Незрозумілим залишається і той факт, що протокол про адміністративне правопорушення складено 22.08.2019 року, поза межами строків, передбачених ст.254 КУпАП. Проте, адміністративні матеріали не містять обґрунтування пропуску названих строків та неможливості складання протоколу не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 174 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 174 КУпАП України закрити внаслідок відсутності події адміністративного правопорушення.

Мисливську рушницю «Maverick-88» калібру 12, № НОМЕР_1 повернути ОСОБА_1 .

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко