Справа № 359/667/19 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 33/824/1099/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ст. 471 МК України
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю ОСОБА_2, уповноваженої особи Державної фіскальної служби України - Київської митниці ДФС - Захарова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2019 року, щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Сумська область, місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_2, працює: ФОП «ОСОБА_7», м. Лебедин, Сумська область, паспорт громадянки України для виїзду за кордон: № НОМЕР_1, виданий 11.02.2013 р., орган, що видав 8099,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 17.12.2018 року о 17 годині 22 хвилини під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянкою України ОСОБА_2, яка прилетіла літаком авіакомпанії «МАУ» з Італії, м. Рим, рейсом № 306, своїми діями вона обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

«Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиркою «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 03.08.2018 р. «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю нею обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадяни самостійно обирають відповідний канал («зелений коридор» або «червоний») для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 МК України громадянці України ОСОБА_2 було задано запитання щодо наявності у неї готівки, на що громадянка України ОСОБА_2 відповіла, що вона має 6 000 доларів США та 5 000 євро. Після цього громадянку України ОСОБА_2, було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де нею була видана готівка в розмірі: 6 200 доларів США та 6 300 євро, що знаходились в одному з відділень жіночої сумки пасажирки (ручна поклажа). Готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянки України ОСОБА_2 вся готівка належить їй особисто.

Пасажирка обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 Євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми громадянці України ОСОБА_2 було пропущено 6 200 доларів США та 4 500 євро (еквівалент 9 994 євро згідно курсу НБУ станом на 17.12.2018 р.) За протоколом про порушення митних правил вилучено 1 800 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажирка не надала, до моменту перетину нею «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз'яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не зверталась.

Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_2 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_2, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв'язку з цим працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил № 0892/12500/18 один примірник якого вручено під підпис громадянці України ОСОБА_2, і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2019 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. 00 коп.; вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил № 0892/12500/18, а саме: євро, згідно курсу НБУ станом на 17.12.2018 року за 100 євро - 3141-4193 грн., кількістю 1 800 Євро, вартістю 56 545 грн. 55 коп. - повернуто громадянці України ОСОБА_2; стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. та понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 10 грн. 68 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Київської митниці ДФС подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2019 року щодо ОСОБА_2 скасувати в повному обсязі та постановити нову постанову, якою визнати її винною у вчиненні порушення митних правил за ст.471 МК України та застосувати до неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. та конфіскації затриманої по справі валюти у сумі 1 800 Євро. Вимоги обґрунтовує тим, що при призначенні адміністративного стягнення судом першої інстанції не було враховано позицію Верховного суду України щодо застосування конфіскації грошових коштів як адміністративного стягнення за порушення митних правил «зеленого коридору». Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції однобічно та упереджено підійшов до накладення штрафу без застосування конфіскації обмежених до переміщення валютних цінностей, а вказані в оскаржуваній постанові обставини, що стали підставою для повернення вилучених коштів, є неправомірними. Представник митниці зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає меті адміністративного стягнення та не сприяє вихованню порушника в дусі додержання чинного законодавства України, тому вона підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення представника Київської міської митниці ДФС Захарова А.О., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити; ОСОБА_2, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін; дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 278, 280 КУпАП, ст. 489 МК України суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Якубачається з матеріалів справи, вказані вимоги закону при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 були дотримані в повному обсязі.

Стаття 471 МК України передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Судом встановлено, що своїми діями, які полягали у проходженні митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки в сумі, що не перевищує 10 000 євро, або еквівалент цієї суми в іншій валюті, ОСОБА_2 порушилавстановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації не надала.

Згідно статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, прийшовши до правильного висновку, що на ОСОБА_2 може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації вилученої валюти.

Окрім того, під час розгляду апеляційної скарги знайшли своє підтвердження наступні обставини.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що нею був підписаний договір з італійською компанією, та в період з 2014 по грудень 2018 року вона перебувала на території Італії. Так, враховуючи вказане, оскільки вона не здійснювала частих перетинів державного кордону, вона раніше не возила великої суми грошей. На території Італії вона проживала разом з цивільним чоловіком, у якого була зареєстрована. Після розриву з чоловіком вона була в тяжкому емоційному стані, у в'язку з чим вчинила вказане адміністративне правопорушення. На даний час ОСОБА_2 проживає в м. Лебедині Сумської області разом з мітір'ю пенсіонеркою, та за ввезені на територію України кошти мала намір придбати окреме житло.

В поясненнях, які були надані суду першої інстанції ОСОБА_2 вказала, що з 2014 року вона перебувала в Італії на підставі довгострокової робочої візи, в 2017 році вона була продовжена до квітня 2019 року. За цей час вона проживала сім'єю з цивільним чоловіком громадянином Італії, саме остаточний розрив відносин з ним, і був підставою її повернення на Україну. Так, ввезена в Україну валюта в розмірі 6200 доларів США та 6300 Євро, являються її власними грошовими коштами, які отримані нею законним шляхом. Ці кошти, заощаджені протягом її довгострокового проживання в Італії, із заробітної плати, а також отримані на підставі «Договора о представительстве», оскільки вона зареєстрована як фізична особа-підприємець, згідно законодавства України, та надає агентські послуги про просуванню бренду на території України (італійська меблева фабрика) /а. с. 26-35/

Таким чиномсуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що переміщені грошові кошти є її особистою власністю та мають легальне походження.

Такожсудом встановлено, що ОСОБА_2 проживає разом з мамою ОСОБА_5, яка є пенсіонеркою та відповідно перебуває на її утриманні /а. с. 39-47/.

Так, для вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Висновок про звільнення порушника від додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення можливий за сукупності умов, а саме: правопорушник здійснив правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; порушник перемістив предмет (грошові кошти) для власного використання, і цей предмет має безсумнівно підтверджене законне походження та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст.471 МК України є правильною.

Однак, враховуючи поведінку правопорушника, її майновий стан, ту обставину, що інтересам держави шкода завдана не була,посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку, що застосування конфіскації предметів порушенням митних правил, в даному випадку є порушення положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на правопорушника «індивідуальний надмірний тягар».

Приймаючи до уваги встановлені обставини та дані, на які послався суд при визначенні стягнення для ОСОБА_2, апеляційний суд вважає за можливе погодитись з постановою суду першої інстанції, яка відповідає обставинам справи та підтверджується зібраними матеріалами.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі Державної фіскальної служби України Київської митниці ДФС апеляційний суд вважає такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та законність прийнятої постанови.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови судді першої інстанції та постановлення нової постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Клімова С.Г. - залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.01.2019 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Капічон