Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Філюк П. Т.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Філюк П.Т. з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, не працюючого, за ст. 130 ч. 1 КУпАП, на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1, визнаний винним в тому, що 02.10.2018 року о 00 год 35 год у м. Луцьку по вул. В.Мойсея, 7А керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. В установленому законом порядку від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України.

У поданій апеляції захисник ОСОБА_1, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2018 року, мотивуючи це тим, що копію постанови він отримав 21.01.2019 року, а судовий розгляд відбувся без його участі, хоча він клопотав про перенесення розгляду справи, оскільки в той час перебував на стаціонарному лікуванні. Вказану обставину вважає грубим порушенням норм процесуального права, що потягло за собою прийняття незаконної та необґрунтованої постанови.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції без встановлення винуватості та закрити провадження у цій адміністративній справі в наслідок допущення судом грубих порушень норм процесуального права та відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що працівниками патрульної поліції на нього вчинявся тиск, що стало причиною відмови від проходження тесту на алкогольне спяніння

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1, який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів та просив провадження закрити у зв'язку з тим, що він є інвалідом, суддя перевіривши подані в судовому засіданні документи щодо стану здоров'я особи, що притягується до адміністративної відповідальності, переглянувши адміністративні матеріали приходжу до наступного висновку.

Апеляційна скарга містить клопотання ОСОБА_1, про поновлення строку апеляційного оскарження, який ним був пропушений з поважних причин. Дана обставина підтверджується наявними в матеріалах справи документами. Так, 18.12.2018 ОСОБА_1, подав клопотання (а.с.19), в якому він висловлював бажання бути присутнім при розгляді судом його справи. При цьому суддя розглянув справу без його участі, чим позбавив права на захист, що в свою чергу позбавило можливості суду в повній мірі врахувати вимоги ст.33, 34 КУпАП при накладенні стягнення.

Під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1, надано підтвердження про поважність причин неявки до суду - довідки про перебування на стаціонарному лікуванні з 10 грудня 2018 по 21 грудня 2018 року. ОСОБА_1 зазначає, що копію постанови він отримав 21.01.2019 року. Матеріалами справи неможливо спростувати вказане, оскільки в них не має повідомлення про вручення поштового відправлення, про отримання постанови суду ОСОБА_1 З огляду на вказане, строк апеляційного оскарження рішення суду підлягає поновленню.

Разом з тим, місцевим судом повністю дотримано вимог ст. 280 КУпАП при винесенні постанови. Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1, за ч.1 ст.130, КУпАП доводиться зібраними матеріалами справи. Досліджений в судовому засіданні апеляційної інстанції відеозапис дає можливість повно відтворити події та підтверджує висновки суду. Підстав для скасування постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року з підстав зазначених в апеляційній скарзі, а саме, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення немає.

Однак, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції подав медичні довідки, які підтверджують, що він є інвалідом другої групи захворювання опорно-рухового апарату, а саме коксоартрозу з значними морфологічними змінами кісткової тканини суглобу нижньої лівої кінцівки. Захворювання унеможливлює вільне пересування останнього. ОСОБА_1 просив при призначенні покарання врахувати вказані обставини, оскільки позбавлення його права керування, значно ускладнить його пересування та позбавить джерела заробітку, оскільки пенсія по інвалідності не може достойно забезпечити його існування. Крім того вказував, що штраф у розмірі визначеному рішенням суду, являється надмірним тягарем для бюджету особи, яка має інвалідність та потребує постійного медичного лікування.

З врахуванням викладених обстави, а також беручи до уваги, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, дії вчинені ним не спричинили істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом, а позбавлення права керування поставить в скрутне матеріальне становище його та його сім'ю, вважаю зазначені обставини такими, що пом'якшують його відповідальність.

За таких обставин виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню. Вважаю, що в даному випадку, застосування стягнення у виді позбавлення спеціального права є явно несправедливим.

Суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за доцільне постанову судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП в частині накладення адмінстягнення скасувати та звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст.294, 22 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 грудня 2018 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв'язку з малозначністю вчинених адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.Т.Філюк