33/804/742/19
264/3899/19

Суддя 1-ої інстанції Пустовойт Т.В.
Суддя доповідач Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2019 року м. Маріуполь
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Юдіна М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката Юдіна М.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2019 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -
УСТАНОВИЛА:
На постанову суду першої інстанції захисник адвокат Юдін М.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 049796 від 06.06.2019 р. відносно ОСОБА_1 не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; крім того, до цього протоколу не було надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що не було доведено факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Зазначає, що з відеозапису з камер поліцейських вбачається, що вони визнають відсутність доказової бази вини ОСОБА_1 . Звертає увагу на недостовірність пояснень свідка ОСОБА_2 та наявність дописок у тексті його пояснень. Вказує, що до протоколу про адміністративне правопорушення було внесено дописки, що вказує на його недопустимість. Зазначає, що поліцейськими не зазначено підстав для перевірки документів ОСОБА_1 .. Звертає увагу, що було порушено право ОСОБА_1 на правову допомогу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення; під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції було допущено неповноту з`ясування обставин справи, внаслідок чого суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про винність ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Юдіна М.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 049796 від 06.06.2019 р. (а.с. 2); протоколом про адміністративне затримання серії АА № 022672 від 06.06.2019 р. (а.с. 4); поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 6-7); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 644820 від 06.06.2019 р. (а.с. 10); рапортом поліцейського Вашедського О.В. (а.с. 11); довідкою про відсутність повторності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 12); відеозаписом, доданим до матеріалів справи (а.с. 13).
Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.
Незадоволення судом першої інстанції клопотань адвоката не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки суд оцінює всі докази безпосередньо і в сукупності. Докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення оформлені у встановленому законом порядку, підписані власноруч, викладені послідовно та узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, тому підстав піддавати будь-яким сумнівам ці докази немає.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суті правопорушення, а саме не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення є необґрунтованими з наступних підстав.
Приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під об`єктивною стороною адміністративного правопорушення розуміють сукупність зовнішніх ознак, що характеризують правопорушення: протиправне діяння (дія чи бездіяльність) суб`єкта; його шкідливі наслідки (спричинений шкідливий результат або погроза його настання); причинно-наслідковий зв`язок між діянням і шкідливим результатом. Крім зазначених основних елементів об`єктивної сторони, існують факультативні: спосіб вчинення правопорушення, місце і час, оточення тощо.
Відносно доводів апеляційної скарги щодо ненадання до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, звертаю увагу на наступне. Притягнення водія до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Дана правова норма повністю делегується з імперативним обов`язком водія, встановленим п. 2.5 ПДР, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Аналіз даних норм вказує на те, що сам факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння утворює адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому якщо особа відмовляється від проведення огляду на стан сп`яніння, остаточно вирішити питання про її перебування в стані будь-якого сп`яніння є неможливим. За таких підстав, у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, посадова особа, що виявила правопорушення не може об`єктивно надати докази про те, чи перебуває водій у стані якого-небудь сп`яніння, поряд з цим діючими законами та підзаконними нормативно-правовими актами не встановлено імперативних вимог для долучення таких доказів до протоколу про адміністративне правопорушення відносно особи, яка не виконала вимоги саме п. 2.5 ПДР. За таких підстав доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Відносно доводів апеляційної скарги щодо недоведення факту керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 зазначаю про наступне.
З пояснень свідка ОСОБА_2 (а.с. 6) вбачається, що він працює в автомобільному кооперативі «Курчатово Азов авто», 06.06.2019 року о 03-20 год. в гаражний кооператив заїхав автомобіль Tesla білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . Оскільки скло у вищевказаному автомобілі було опущене, ОСОБА_2 побачив за кермом автомобіля водія, який був напідпитку. Крім того, в даних поясненнях наявний запис про додаткові пояснення ОСОБА_2 , згідно яких останній описує, що водій вищевказаного автомобіля був одягнутий в чорно-червону футболку, коротко стрижений, звати Ігор. Факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 644820 від 06.06.2019 р., яка на момент апеляційного розгляду є чинною. Згідно рапорту поліцейського Вашедського О.В., прибувши на виклик за адресою: АДРЕСА_1 вони з капралом ОСОБА_4 побачили жінку ОСОБА_5 , яка повідомила, що її чоловік наїхав на неї, вийшов з авто, наніс декілька ударів та поїхав в стані алкогольного сп`яніння на автомобілі Tesla д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.11). З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_5 повідомляє співробітникам патрульної поліції, що її чоловік ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснив на неї наїзд колесом автомобіля Tesla д.н.з. НОМЕР_1 , після цього він попрямував до гаражного кооперативу (а.с.13). Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.
Виходячи з особливостей розгляду справ про адміністративні правопорушення, в яких серед більшого відсутні свідки очевидці протиправних дій, посадові особи органів державної влади, яка уповноважені на складання адміністративних матеріалів, на виконання положень ст. 1 КУпАП, якою передбачено, що завданнями цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством; повинні застосовувати комплекс заходів щодо встановлення вини осіб за допомогою сукупності доказів, які поодиноко прямо не вказують на вину осіб у вчиненні адміністративного правопорушення, а їх сукупність переконує стороннього спостерігача, що сукупність непрямих доказів доводить ту обставину, що саме ця особа причетна до вчинення адміністративного правопорушення. З урахуванням даної особливості, сукупність непрямих доказів в даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , на думку суду, переконує будь-якого стороннього та незалежного спостерігача в тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Tesla д.н.з. НОМЕР_1 06.06.2019 р. о 03-20 год., порушив п. 2.5 ПДР, оскільки на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.
На думку суду апеляційної інстанції та обставина, що поліцейські спілкуються між собою з приводу відсутності доказової бази в даній справі про адміністративне правопорушення не доводить відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки в основу матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , які були спрямовані до суду першої інстанції, було покладено доказову базу, яка закріплена на матеріальних об`єктах та має критерії допустимості та належності, а їх сукупність підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час описуваних в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 049796 від 06.06.2019 р. подій. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.
Посилання апеляційної скарги на недопустимість показань свідка ОСОБА_2 є необгрунтованими, адже попри те, що водій ОСОБА_1 заїжджав до гаражного кооперативу в темну пору доби, через опущене вікно ОСОБА_2 було видно саме водія ОСОБА_1 , крім того, свідок ОСОБА_2 описав зовнішні ознаки водія, який заїжджав до гаражного кооперативу, які повністю збігаються з зовнішніми ознаками ОСОБА_1 Та обставина, що в поясненнях свідка ОСОБА_2 записи зроблені ручками, що мають різні кольори, пояснюється тим, що під час відібрання у останнього пояснень, ручка стала погано писати, у зв`язку з чим ОСОБА_2 було надано іншу ручку, яка має інший колір забарвлення. Дана обставина підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів провадження (а.с. 13). Крім того, пояснення свідка ОСОБА_2 повністю узгоджуються з іншими доказами та у сукупності відтворюють подію адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 06.06.2019 року. За таких обставин пояснення свідка ОСОБА_2 є допустимими та належними, підстави для їх неприйняття під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відсутні, тож доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що поліцейський не зазначив підстав для зупинки, перевірки документів і усіх інших дій спростовуються матеріалами справи, адже з відеозапису, доданого до матеріалів справи (а.с. 13) вбачається, що поліцейськими неодноразово роз`яснювалось ОСОБА_1 причини для перевірки його документів, крім того, після приїзду слідчої оперативної групи Кальміуського ВП Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області Раздольському І.Г. також неодноразово роз`яснювалися причини для перевірки його документів. Дані обставини було зафіксовано на відеозаписі, доданому до матеріалів справи, який є належним та допустимим доказом, а отже спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.
Відносно позиції апеляційної скарги щодо допущення судом першої інстанції неповноти з`ясування обставин справи, вказую на наступне.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП судом першої інстанції було детально проаналізовану доказову базу даної справи, встановлено причинно-наслідковий зв`язок дій ОСОБА_1 , та детально проаналізований кожен доказ, покладений в основу матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Сукупність встановлених під час судового розгляду обставин повно і всебічно вказує на наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тож доводи апеляційної скарги в цій частині необгрунтовані.
Відносно доводів апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на захист під час складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначаю наступне.
Як вбачається з відеозапису, доданого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розгляд питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відбувався в період з 03-20 год. до 06-00 год., враховуючи тривалість даного розгляду ОСОБА_1 мав реальну можливість залучити адвоката, крім того, з відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 в телефонному режимі зв`язується з особою, яку він називає адвокатом, що підтверджує те, що право на надання правової допомоги ОСОБА_1 не було порушено. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.
В оскаржуваній постанові судом відповідно до вимог закону надано оцінку всім доказам по справі в їх сукупності, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, незгода сторони з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.
Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Юдіна М.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова