Справа № 130/1516/19
Провадження № 33/801/849/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 серпня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

встановив:

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп. на користь держави.

В Постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 092084 від 20.07.2019 року встановлено, що 20.07.2019 року о 03 годині 10 хвилин в м. Жмеринка Вінницької області, по вул. І. Франка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Мітсубусі Галант», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер» 6810, результат огляду 0,40 ‰, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Смірнова Сергія Михайловича, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 серпня 2019 року, і закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те що постанова суду винесена без урахування пояснень заявника та без допиту свідків, що в порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП йому не було вручено копію протоколу про адміністративні правопорушення. Стверджує, що не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, оскільки в матеріалах справи наявний конверт з судовою повісткою, який повернувся у зв`язку з уточненням адреси. Звертає увагу, що він проживає за адресою АДРЕСА_1 (згідно даних паспорта) і чому в протоколі про адміністративне правопорушення вказана адреса АДРЕСА_2 йому не відомо. Наголошує, що розглянувши справи за його відсутності, суд позбавив його права на захист із залученням адвоката та можливості бути присутнім в судовому засіданні для дачі пояснень. Звертає увагу, що в протоколі серії ОБ № 092084 зазначена дата його складення 20.07.2014 року, а в графі дата події 20.07 без зазначення року, на підставі цього вважає, що даний протокол є неналежним доказом. Вказує, що в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутній підпис особи, стосовно якої проводився огляд та підписи свідків; зазначає, що в Наказі МВС від 01.03.2010 року № 33 «Про затвердження переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» відсутній такий технічний засіб як «Драгер 6810», як вказано у Протоколі про адміністративне правопорушення, і вказує, що до матеріалів справи не додано свідоцтво про його сертифікацію.

Одночасно, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

На підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду заявник посилається на те, що постанову від 13 серпня 2019 року він отримав 10 жовтня 2019 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

11 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, в якій зазначив, що підтримує подану ним апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи слідує, що оскаржувану постанову прийнято судом першої інстанції 13 серпня 2019 року, копію цієї постанови заявник отримав 10 жовтня 2019 року, про що свідчить відмітка адвоката Смірнова С. М. про отримання копії постанови в заяві від 08 жовтня 2019 року (а. с. 22), апеляційну скаргу подано ним відповідно до відтиску штампу вхідної кореспонденції Жмеринського районного суду Вінницької області 11 жовтня 2019 року, а тому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція) якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.

Згідно з п.10. Розділу ІІ Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Розглянувши справу, суддя місцевого суду не звернув уваги, що вакті огляду на стан алкогольного сп`яніння, на підставі якого складається протокол про адміністративне правопорушення, відсутні підписи ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 7), що суперечить вимогам п. п. 6, 10, 11 Розділу ІІ Інструкції затвердженої Наказом МВС України і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, внаслідок чого допустив однобічність та необ`єктивність своїх висновків. Адже проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським без винятеів повинен бути здійсненим у присутності двох свідків.

Водночас суд у своїй постанові зазначає, що вина ОСОБА_1 підтверджується диском з відеозаписом адміністративного правопорушення. Однак апеляційним судом досліджено наявний в матеріалах адміністративної справи диск і встановлено, що відеофайли, які містяться на ньому не мають об`єму (0 КВ).

Отже, наданий до матеріалів справи відеозапис з відеокамери поліцейського не містить доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказане вище протокол та диск з відеозаписом не відповідають критерію допустимості та належності доказів.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід зауважити, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що адміністративні правопорушення за своєю суттю, за характером та метою стягнень які підялагють до застосування, є кримінальними для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року, Лучанінова проти України, заява № 16347/02, від 09 червня 2011 року).

У статті 69 Конституції України закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відтак, суд приходить до висновку, що оскільки вина ОСОБА_1 не підтверджена належними та допустимими доказами, на що суд першої інстанції увагу не звернув, подана апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувану постанову слід скасувати із закриттям провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Суддя Т. М. Шемета