Справа №538/1589/19
Провадження по справі №3/538/313/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання - Горілей Л.В.

розглянувши матеріали які надійшли з Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

11.09.2019 року, о 23 год. 00 хв., в с. Гиряві Ісківці, Лохвицького району по вул. Гирі ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: не стійка хода, запах алкоголя з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 087286 від 11.09.2019 року, у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалися(а.с.2).

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що того вечора він разом з друзями їхали на автомобілі та були зупинені працівниками патрульної поліції. Працівником поліції його було звинувачено за показами свідка, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, хоча насправді він був пасажиром. Потім працівники поліції відійшли до свого службового автомобіля, а повернувшись почали складати протокол про притягнення його до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, наполягаючи пройти, на що відповів, що є водій цього авто його і везіть. Від проходження огляду не відмовлявся оскільки не був за кермом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 судом вживались заходи для виклику свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Свідкам права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП роз`яснені, а також приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст. 384, 385 КК України.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що того вечора здійснили виїзд за викликом в с. ОСОБА_7 по факту нападу на жінку. В час коли відбирали пояснення у свідка по вказаному факту, він повідомив про те, що саме в цей час їм на зустріч їхав автомобілем син тої людини, яку повинні були знайти за напад. Потім водій того автомобіля вийшов та підійшов до патрульної машини, побувши трохи повернувся до свого авто та сів за кермо і почав рух. Після того як свідок повідомив про те, що водій того авто в стані алкогольного сп`яніння він був зупинений та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився. Додав, що гр. ОСОБА_1 відмовляючись пройти огляд пояснював тим, що він не водій, а водій зараз підійде. Свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень та підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 надав пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що того вечора побачили, що стоїть патрульна машина, підійшли до них, поговорили і повернулися до свого авто. Повернувшись сіли в авто і почали рух і в цей час їх зупинили працівники поліції включивши проблискові маячки. Після чого почали звинувачувати ОСОБА_1 сидів за кермом автомобіля в нетверезому стані. Стверджує, що ОСОБА_1 не керував транспортним оскільки в них був водій який і керував транспортним засобом і не міг зрозуміти чому ОСОБА_1 звинувачують в тому, що він був за кермом.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, за кермом автомобіля був саме він і коли вони почали рух, їх зупинила патрульна поліція, причину зупинки не пояснила. Він стверджує, що за кермом автомобіля був він, але відразу після зупинки відлучився в туалет. ОСОБА_1 сидів на задньому сидінні автомобіля.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ним було здійснено виклик поліції за напад на його матір, після чого під`їхала машина і стала неподалік патрульної машини. До нього підійшов ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після того як поговорили ОСОБА_1 повернувся до автомобіля, сів за кермо і почав рух. Працівниками поліції були включені проблискові маячки і зупинено транспортний засіб. ОСОБА_1 вийшов із-за керма автомобіля. ОСОБА_8 на той час в автомобілі не було, оскільки його трошки раніше висадили вдома і він підійшов вже після того як був зупинений транспортний засіб.

В судовому засіданні досліджено запис нагрудної відеокамери старшого сержанта поліцейського СРПП Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області, а саме відеозапис фіксації пояснень свідка про те, що ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля, що підтвердив і сам ОСОБА_1 . При перегляді вказаного відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 дає пояснення, які суперечать одне одному і суперечать поясненням даним в ході судового засідання. З переглянутого відео встановлено, що ОСОБА_9 пояснював як ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Окрім того гр. ОСОБА_1 зазначив, що даний транспортний засіб, яким вони рухалися належить його тестеві.

Оцінюючи покази свідка ОСОБА_2 , суд не надає таким показам віри, оскільки вони суперечать його показам на наявному у матеріалах справи відеозапису з місця події, на якому зафіксовано, як останній пояснив працівникам патрульної поліції, що ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля. А тому суд вважає покази свідка ОСОБА_2 неправдивими та такими, що спрямовані на введення суду в оману з метою уникнення правопорушником ОСОБА_1 відповідальності за вчинене.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, встановлюють те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та засвідчують відмову останнього від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до абз. 2 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті " від 23 грудня 2005 року №14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 6, 7 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд дійшов до висновку, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП і повинен нести передбачену законом відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 087286 від 11.09.2019 року (а.с.3), рапортом поліцейського СРПП Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області (а.с.4), письмовими та усними поясненнями свідка ОСОБА_5 , усними поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також дослідженим в судовому засідання відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з зафіксованою подією.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

Таким чином дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів. що знижують увагу т швидкість реакції, що підтверджуються зібраними по справі доказами.

Обставини, що пом`якшують відповідальність судом не встановлено.

Обставинами що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всих обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховуючи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності вважає за необхідне ОСОБА_1 притягти до адміністративної відповідальності та призначити адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 28 Постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оскільки у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучено, то строк позбавлення права керування всіма транспортними засобами, необхідно рахувати з моменту здачі або вилучення водійського посвідчення.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно ст. 4 ч. 5 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При накладенні адміністративного стягнення, з огляду на викладене, характер зробленого правопорушення і керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.4 Закону України "Про судовий збір", суддя

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , штраф у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 (один) років з дня вилучення водійського посвідчення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) коп.

Роз`яснити, що тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві у разі винесення судом постанови про позбавлення водія права керування транспортним засобом (крім осіб, які отримали посвідчення водія вперше) після закінчення визначеного строку позбавлення права керування транспортним засобом, проходження в установленому порядку позачергового медичного огляду щодо придатності до керування транспортним засобом та успішного складення в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС теоретичного і практичного іспиту для отримання права на керування транспортним засобом відповідної категорії.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст. 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанову про накладення адміністративного стягнення, звернути до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області В.А. Бондарь