Справа № 318/114/19
Номер провадження №3/318/56/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2019 року м. Камянка-Дніпровська

Суддя Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Петров В.В., розглянув матеріали, що надійшли з Камянсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУНП України в Запорізькій області (протокол серія БД № 241119 від 22.01.2019 року) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, що мешкає за адресою: Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Дніпровка, вул. Гагаріна, 35

за ст. 130.ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу 20.01.2019 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 по вул. Партизанська в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області керував автомобілем «MissubishiLanser» д/нАР 0785 СТз ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини роту). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за те, що останній керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обовязковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватисяна доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобовязаний зясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Разом з тим, відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди воді на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан спяніння є направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Окрім того, відповідно до п.3 Порядку КМУ огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоровя.

Згідно до п.6 Порядку КМУ та п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такій огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно в присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

Так, в доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, інспектором до протоколу про адміністративне правопорушення додано, а судом вивчено наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 241119 від 22.01.2019 року (а.с.1). Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений у відношенні ОСОБА_1, у графі суть адміністративного правопорушення зазначено, що 20.01.2019 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_1 по вул. Партизанська в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини роту). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, що на думку інспектора було порушенням п. 2.5, тому дії його кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-направлення водія на огляд до медичного закладу (а.с.5) згідно якого, в графі «найменування закладу охорони здоров'я» вказано вищезазначений заклад в якому має бути проведений огляд водія ОСОБА_2 на стан спяніння зазначено «КУ К-Дніпровській ЦРЛ», дане направлення складено о 19 год. 25 хв. 20.01.2019 року, поліцейським виявлені ознаки алкогольного спяніння, від огляду ОСОБА_2 відмовився, тому було складено акт огляду;

-акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6), згідно даного акту огляд проводився за допомогою алкотестер«Драгер», однак всупереч вимогам Інструкції не зазначено номер алкотестеру «Драгер», відсутній сертифікат даного технічного засобу, в графі «результати огляду на стан спяніння» взагалі стоїть прочерк та відсутня роздруківка результатів алкотесту.

Як встановлено судом, у протоколі серії БД № 241119 від 22.01.2019 року не зазначено дій ОСОБА_2, які свідчили б про порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху і які підпадають під ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння в медичному закладі КУ «К-Дніпровській ЦРЛ». В графі «огляд проводився за допомогою взагалі відсутні будь-які відомості», в графі «особу на огляд у заклад охорони здоровя доставив: поліцейський ГРПП № 1 К-Дніпровського ВП с-нт поліції ОСОБА_3, службове посвідчення ЗПП № 004973» є тільки підписи свідків, підпис правопорушника взагалі відсутній, крім того відсутня інформація про відмову від проходження водія ОСОБА_1 огляду на стан спяніння в вищевказаному медичному закладі.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом, суд приходить до висновку, що процедура проведення огляду на стан спяніння ОСОБА_1, була порушена, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з численними порушеннями, не може вважатись доказом його винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Окрім того, суд звертає увагу на розбіжності, що містяться в матеріалах, а саме: у протоколі серії БД № 241119 в графі «суть правопорушення» зазначено, що від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився…, а в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено що огляд водія проводився «за допомогою» алкотестер «Драгер», а також в графі «з результатами згоден» стоїть підпис ОСОБА_1, однак в графі «за результатами огляду на стан спяніння» взагалі стоїть прочерк.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 Розділу ІІ цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.3 та п. 4 Інструкції Розділу ІІ поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Cуд звертає увагу на те, що, відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори DragerAlcotest» виробництва DragerSafety AG &Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 належать: Газоаналізатор DragerAlcotest 3000, Газоаналізатор DragerAlcotest 5510, Газоаналізатор DragerAlcotest 5510 з конфігуруванням, Газоаналізатор DragerAlcotest 6820, Газоаналізатор DragerAlcotest з конфігуруванням, Газоаналізатор DragerAlcotest XT, алкотестерDrager у зазначеному реєстрі - відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння проводилася за допомогою приладу алкотестерDrager, сертифікат на нього та результати якого відсутні, тому, враховуючи наведене вище, його показники (а саме їх відсутність) не можуть вважатися допустимим доказом.

З огляду на викладене, за відсутності інших обєктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України через відсутність в його діях складу і події даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя В.В.Петров