Справа № 310/6963/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 рокум. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Полянчук Б.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , 1956 року народження, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 164 ч. 1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2019 року стосовно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ст. 164 ч. 1 КУпАП в якому зазначено, що за результатами фактичної перевірки за місцем здійснення діяльності в АДРЕСА_1 встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсійне посвідчення НОМЕР_1 , видане 21.01.2003 року, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , здійснює діяльність без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, а саме надає послуги тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 (підтверджується наявністю вивіски на багатокімнатному будинку з зазначенням інформації про здачу кімнат та номером телефону НОМЕР_3 , інформацією наданою Бердянським Управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області), чим порушено п. 1 ст. 58 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року №436-ІV.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала. Надала пояснення, що будь-якою господарською (підприємницькою) діяльністю не займається, тому не зареєстрована як фізична особа - підприємець або як юридична особа. 22.08.2019 року до неї за адресою АДРЕСА_1 , підійшли працівники ГУ ДФС у Запорізькій та пояснили що вони здійснюють перевірку суб`єктів господарської діяльності та попросили дозволу увійти в будинок з метою перевірки, однак жодних документів щодо проведення перевірки та документів, які надають право їм на вхід у моє житло не надали. На їх вимогу вона надала своє пенсійне посвідчення. Працівники ГУ ДФС у Запорізькій області спитали чи займається вона господарською діяльністю та викликали працівників поліції. Останніми встановлено, що будь-яких порушень нею не допущено і поїхали не склавши жодних документів. У вищевказаному будинку вона проживає разом з чоловіком ОСОБА_2 29.08.2019 їй за адресою АДРЕСА_1 поштою надійшов протокол №136 про адміністративне правопорушення від 22.08.2019 року та акт про проведення фактичної перевірки з питань дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами, та дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації підприємницької діяльності) від 22.08.2019 реєстраційний номер 659/08-01-13-05/ , який 05.09.2019 року направлено до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. Вона мешкає у частині будинку (квартира №2) жила площа якого складає 106,1 кв .м ., що унеможливлює займатися господарською діяльністю та бути колективним засобом розміщення, а саме розмістити кімнати кількістю 30 місць та більше.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про здійснення ОСОБА_1 підприємницької діяльності як виду господарської діяльності з надання послуг з тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому вважає, що в її діях немає ознак підприємницької діяльності, просив провадження по справі закрити.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У статті 42 Господарського кодексу України зазначено, що підприємництво, як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 2 порядку надання послуг з тимчасового розміщення (проживання) колективним - засобом розміщення є житло загальною кількістю місць 30 або більше.

Відповідно до п. 7 порядку надання послуг з тимчасового розміщення (проживання) фізичні особи - власники або орендарі індивідуальних засобів розміщення надають послуги з тимчасового розміщення (проживання) без державної реєстрації їх як суб`єктів.

Із показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: Запорізька область , вони не заходили, з особами, які винаймають у ОСОБА_1 житло не спілкувалися. Висновок про зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю з надання тимчасового проживання за вищевказаною адресою зробили на підставі доказів, що долучені до справи та внаслідок спілкування з ОСОБА_1 .

До матеріалах справи долучено акт про проведення фактичної перевірки від 22.08.2019 року №659/08-01-13-05/ НОМЕР_2 який жодним чином не підтверджує зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю з надання послуг тимчасового проживання. Так, актом встановлено наявність вивіски на воротах домоволодіння з номером телефону, але це не свідчить про те, що саме ОСОБА_1 займається цим видом підприємницької діяльності, оскільки не встановлено особу, яка користується цим номером.

Лист про надання інформації уповноваженою особою ГУ ДФС у Запорізькій області - начальника Бердянського управління ОСОБА_6, також містить тільки припущення, які засновані на візуальному обстеженні, що об`єкт для тимчасового розміщення маж більше 30 місць для відпочивання.

Долучений до справи скріншот сторінки з мережі Інтернет не містить жодної інформації про надання ОСОБА_1 послуг з тимчасового проживання.

Інших доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення адміністративні матеріали не містять.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Перелічені обставини в сукупності з тим, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини, вказують на наявність сумнівів щодо доведеності її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Перевіривши докази у справі на допустимість і належність, проаналізувавши їх у сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП не підтверджена наданими доказами безсумнівно, відтак провадження у справі має бути закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 164, 213, 221, 247, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі за ст. 164 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя