ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Грабовецької О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Капустяне Тростянецького району Вінницької області, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Постановлено стягнути в дохід держави 1156 грн. в рахунок відшкодування заподіяної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 07 серпня 2019 року о 07 год. 00 хв. на Тилігульському лимані в районі СТ «Атаманка» Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 вбрід здійснював лов риби промисловим знаряддям лову ятерем, не маючи дозволу на промисел, виявлений після зняття свого знаряддя лову з водойми при виході на берег, виловив рибу бичок (зеленчак) - 34 шт. розміром 5-12 см. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 3.15 та 4.11 Правил любительського та спортивного рибальства та заподіяв шкоду рибному господарству України на суму 1156 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи.

Вказує, що він був зацікавлений у розгляді справи. Проте, не встиг приїхати в місцевий суд, оскільки відстань від місця його проживання до суду дуже велика, а його автомобіль по дорозі зламався та він змушений був його ремонтувати. Проте, суддя не перевірив причини його неявки в судове засідання та чи бажає він приймати участь у розгляді справи.

На думку апелянта, розглянувши справу у його відсутність, суддя позбавив його можливості надавати пояснення в суді, подавати клопотання про виклик свідків, чим грубо порушив його право на захист. Стверджує, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Пояснює, що 07.08.2019 р. вранці (точного часу не пам`ятає), він разом з іншими чоловіками, пішли на ОСОБА_2 лиман купатись. Під час купання, він разом з ОСОБА_3 знайшли у воді два рибальських ятера, зв`язаних між собою нитками з вмістом риби.

Зазначає, що йому було відомо, що вилов риби сітями заборонений, тому вони вирішили випустити рибу, та коли на березі витрушували рибу з сітей, до них підійшли чоловіки, які представились інспекторами рибоохоронного патруля.

Апелянт стверджує, що він пояснював працівникам рибоохорони, що рибу він не ловив, а ятері знайшов неподалік від берега у воді, та вони йому не належали. Проте, інспектори все одно заповнили папери, які потім дали йому на підпис. При цьому, вказали, що це формальність.

Вказує, що після оформлення паперів, інспектори продиктували, що необхідно в них написати та не повідомили про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення.

Також додає, що під час складання протоколу йому не були роз`яснені вимоги ст. 63 Конституції України, не вручено копію протоколу, а також не повідомлено про суть адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, складений з грубими порушеннями вимог чинного законодавства, щодо місця вчиненого правопорушення.

Звертає увагу, що місцем складення адміністративного протоколу, вказано так зване СТ «Атаманка», яке взагалі не являється територіальною одиницею та не відноситься до жодного населеного пункту на території Березанського району.

На думку апелянта, у протоколі не вірно вказано місце та час його складання, а тому він не може бути використаний як доказ його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Також апелянт додає, що у протоколі відсутні свідки адміністративного правопорушення, хоча вони були присутні під час його складання. Зазначає, що він до суду надавав письмові пояснення зазначених свідків, але суд не надав їм належної оцінки.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, допитавши свідка ОСОБА_4 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, є правильними.

Обґрунтовуючи свої висновки, суддя вірно зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №014004/1203 від 07.08.2019 р. та зібраними по справі доказами, а саме: письмовими поясненнями ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення про здійснення ним лову риби ятерем та вилов рибу - бичок у кількості 34 шт.; описом-оцінкою знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів від 07.08.2019 р.; квитанцію про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення №949 від 12.08.2019 р.; описом знаряддя та об`єктів лову; розрахунком заподіяної шкоди; даними витягу з Правил любительського та спортивного рибальства.

З цими висновками апеляційний суд погоджується, з огляду на наступне.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №014004/1203 від 07.08.2019 р., який є доказом у справі, 07 серпня 2019 року о 07 год. 00 хв. на Тилігульському лимані в районі СТ «Атаманка» Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 вбрід здійснював лов риби промисловим знаряддям лову ятерем, не маючи дозволу на промисел, виявлений після зняття свого знаряддя лову з водойми при виході на берег, виловив рибу бичок (зеленчак) - 34 шт. розміром 5-12 см. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 3.15 та 4.11 Правил любительського та спортивного рибальства та заподіяв шкоду рибному господарству України на суму 1156 грн.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 у протоколі, яким суд надав належну оцінку. Згідно цих пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він відпочивав на Тилігульському лимані в ОСОБА_5 та не був обізнаний з правилами ловлі риби, про що був попереджений працівниками рибоохоронного патруля. Зазначив, що він здійснював вилов риби ятерем та вилов рибу бичок у кількості 34 шт.

Зазначені пояснення написані ОСОБА_1 власноручно. Будь-яких скарг на працівників відділу охорони водних біоресурсів ОСОБА_1 не подавав.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 заперечував обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Стверджував, що то була не його сітка. Пояснив, що ятір з рибою він з родичами знайшов під час купання в лимані, та вони на березі почали витрушувати рибу, з метою випустити її у воду.

Аналогічні пояснення надав апеляційному суду свідок ОСОБА_4 Але ці пояснення не відповідають дійсності, оскільки у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 підтвердив, що здійснював вилов риби сіткою та свою вину визнав. Просив працівників рибоохорони обмежитись усним попередженням.

В матеріалах справи також містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи та які є аналогічними тим поясненням, які ОСОБА_1 надавав під час апеляційного розгляду про те, що він не здійснював вилов риби ятерем та то була не його сітка.

Проте, апеляційний суд не приймає до уваги зазначені письмові пояснення свідків та розцінює їх як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. Крім того, зазначені свідки не були допитані під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та письмові пояснення у них працівниками рибоохорони не відбирались.

Також апеляційний суд враховує, що сітка ятір: а - 5 мм, п - 0,35 м, е - 2,5 м, фактично виявлена та вилучена згідно з описом-оцінкою знарядь лову, іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів від 07.08.2019 р. та квитанцію про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення №949 від 12.08.2019 р.

Під час огляду у ОСОБА_1 виявлено рибу бичок розміром 5 - 12 см у кількості 34 шт., що підтверджується описом об`єктів лову (добування), вилучених у порушника від 07.08.2019 р.

За такого, відсутні підстави вважати, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення дані не відповідають дійсності, на що вказував апелянт під час апеляційного розгляду.

Відповідно до п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затвердженого Наказом Державного комітету рибного господарства України №19 від 15.02.1999 р., забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму,

колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за

винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових

та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших

матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння,

спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських

водойм.

Згідно п. 4.11. Правил, забороняється лов риби і водних безхребетних, менших за розміри, вказані в додатку Правил рибальства, а саме: бичок - 11 см.

За такого, суддя дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 3.15, 4.11 Правил любительського та спортивного рибальства, тобто грубо порушив правила рибальства, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

При прийнятті рішення, суддя врахував, що у ОСОБА_1 виявили заборонені знаряддя для лову та впіймана ним риба бичок у кількості 34 шт. Тобто, є доведеною вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Стягнення ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Хоча судове засідання в суді першої інстанції було проведено у відсутність ОСОБА_1 , але він скористався правом апеляційного оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги, під час якого фактично поновлені його процесуальні права.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, а тому немає підстав для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Березанського районного суду Миколаївської області від 26 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова