Справа № 431/6353/18
Провадження № 33/810/1/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6.02.2019 р. м. Сєвєродонецьк

Суддя Луганського апеляційного суду Белах А.В. за участю секретаря Ворошилової Н.О. та правопорушника ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на по-станову Старобільського райсуду Луганської обл. від 3.12.2018 р.,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Попас-

на Луганської обл., громадянина Ук-

раїни, має повну середню освіту, роз-

лучений, фізична особа - підприє-

мець, проживає АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів дохо-дів громадян, що складає 340 грн., з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушен-ня, які є приватною власністю порушника та незаконно добутих водних живих ресурсів. Стягнуто судовий збір в розмірі 352,4 грн.

Суд першої інстанції в постанові вказав, що 8.11.2018 р. відносно ОСОБА_1 було скла-дено адміністративний протокол № 369 в якому зазначено обставини вчинення правопору-шень з порушенням вимог ч. 4 ст. 85 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про поновлення пропущеного стро-ку на подання апеляційної скарги та про скасування постанови суду першої інстанції з закри-ттям провадження по справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також, вказує на порушення норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення судом першої інстанції. Зазначає, що суд першої інстанції не повідо-мив його про час та місце розгляду справи, про ухвалення постанови судом він дізнався ли-ше 12.12.2018 р. коли отримав постанову поштовим зв'язком. В самій постанові не вказано які конкретно дії він вчинив та які відносяться до складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, не вказано спосіб лову водних живих ресурсів, за допомогою яких знарядь і що підлягає конфіскації. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення він заперечував свою винуватість, свідків вчинення правопорушення не було і суд зробив висно-вок про винуватість тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень особи, яка склала протокол. З постанови суду незрозуміло яким чином суд встано-вив, що знаряддя і засоби вчинення правопорушення є його приватною власністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав доводи своєї апеля-ційної скарги, просив її задовольнити по викладених доводам, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постано-ви суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задово-ленню, а постанова місцевого суду скасуванню з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_1, копія постанови суду була йому направлена 5.12.2018 р. рекомендованим листом ( а. пр. 10) і він її отримав 12.12.2018 р. ( а. пр. 16) та 18.12.2018 р. апеляційна скарга надійшла до місцевого суду ( а .пр. 11).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністратив-не правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотан-ня про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В зв'язку з вищевказаним апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови суду не було пропущений та з метою недопущення порушення конституційного права на ос-карження судового рішення в апеляційному суді, розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослід-женні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а відповідно до ст. 245 КУпАП, зав-даннями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 2772 КУпАП, повістка, особі яка бере участь у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а згідно п. 2 і п. 3 ст. 278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення ви-рішує, крім іншого, такі питання: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 надійшов до суду першої інстанції 15.11.2018 р. і його розгляд в суді призначено на 3.12.2018 р., при цьому повістка ОСОБА_1 не направлялася, тому що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про його сповіщення у спосіб перед-бачений КУпАП.

Незважаючи на вказані вище приписи норм процесуального права, при відсутності об'єктивних даних щодо належного сповіщення ОСОБА_1 про дату і місце розгляду справи, не дослідивши наявні у справі докази у передбачений законом спосіб безпосередньо в судо вому засіданні, суд першої інстанції здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення і притягнув останнього до відповідальності, визнавши його винним за ч. 4 ст. 85 КуПАП та наклав стягнення у виді штрафу з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. При цьому судом не були дотримані вимоги ч. 1 ст. 2772 КУпАП та суд безпідставно вказав, що ОСОБА_1 про день і час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотан-ня про відкладення розгляду справи, а згідно ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адмі-ністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу, що також не було дотримано судом першої інстанції і відповідно унемож-ливлювало судовий розгляд справи.

Така загальна (основна) засада (принцип) судочинства як рівність всіх учасників судо-вого процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похід-ною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Осно-вного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реаліза-цію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

За таких обставин, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції не був дотри-маний конституційний принцип, що «ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосеред-ньо участь у судовому процесі, або позбавлений такого права», який також знайшов своє закріплення і формулювання у рішенні Конституційного Суду України від 12.04.2012 р. № 9-рп/2012 (справа про рівність сторін судового процесу). Формулюючи у своєму рішенні неза-перечне право особи на судову присутність, Суд керувався правовими постулатами «доброї совісті» (bonae fidei), оскільки для громадян не може бути жодних перешкод об'єктивного характеру, якщо відбувається розгляд в суді індивідуально-конкретної справи.

Присутність особи, яка має право брати безпосередньо участь і виступати в суді, дава-ти пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, у передбачений законом строк і порядок оскаржити поста-нову по справі, є невід'ємним правом (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Кон-венції), а для суддів усіх інстанції - важливим елементом законного і справедливого право-суддя.

Враховуючи вказані вище фактичні обставини справи у взаємозв'язку з положеннями процесуальних норм національного законодавства та прецедентної судової практики ЄСПЛ, виходячи із засад судочинства, в тому числі і з принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції були істотно порушені права та законні інтереси ОСОБА_1, внаслідок чого судове рішення підлягає безумовному скасуванню через порушення суддею норм процесуального права, згідно яких особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право на справедливий суд, яке полягає у наданні їй можливості надати усні пояснення з приводу обставин правопору-шення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції спра-ви, що стосується її прав та обов'язків, у порядку, передбаченому законом, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені законом.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими і за-слуговують на увагу, а постанову суду з цих підстав не можна вважати законною, обґрунто-ваною і належним чином вмотивованою, тому що, розглядаючи справу, суддя припустився порушення норм процесуального права, а саме: розглянув справу без належного повідомлен-ня ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, чим порушив його процесуальні права, перед-бачені ст. 268 КУпАП.

Крім того, приймаючи рішення про винуватість особи, суд, на виконання вимог ст. ст. 280 та 283 КУпАП, має з'ясувати усі обставини справи та встановити чи було вчинено адмі-ністративне правопорушення, винність особи у його вчиненні суд має обґрунтувати наявни-ми у справі доказами та, усунувши усі можливі сумніви, прийняти закону та обґрунтовану постанову про наявність вини чи її відсутність.

З аналізу тексту постанови суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстан-ції із порушенням вимог ст. ст. 280 та 283 КУпАП, взагалі не вказав у постанові місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає від-

повідальність за дане правопорушення, виключно формально дійшов висновку про винува-тість особи, обмежившись тільки твердженням, що вина ОСОБА_1 доведена.

Відповідно до вимог ст. ст. 245 та 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміні-стративне правопорушення має з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обстави-ни, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали про адміністративне правопорушення свідчать про те, що суд зазначених вимог не дотримався.

Висновок суду, викладений у постанові від 3.12.2018 р., про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення зроблено лише на підставі протоколу про адміні-стративне правопорушення без посилання на докази.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції не може бути визнане за-конним та обґрунтованим, оскільки суд не перевірив зазначених у адміністративному прото-колі обставин, а саме факт вчинення адміністративного правопорушення, своє рішення суд не обґрунтував, а лише констатував, що відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол № 369, в якому зазначено обставини вчинення правопорушеня з порушенням вимог ч. 4 ст. 85 КУпАП, в зв'язку з чим судом першої інстанції допущені істотні порушення КУп-АП, які перешкодили ухвалити законне рішення по справі.

За таких обставин постанова місцевого суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, тому що під час апеляційного розгляду встановлено, що 8.11.2018 р. приблизно в 00 год. 20 хв. на озері в районі с. Лиман Старобільського р-ну Луганської обл. ОСОБА_1 спіль-но з іншою особою здійснював лов водних біоресурсів - риби забороненим знаряддям лову -острогою за допомогою гумового човна «Лисичанка», весел, саморобного ліхтаря з акуму-лятором та зловив рибу: карася 6 шт. та щуку 1 шт. загальною вагою 810 г., чим порушив п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства.

Відповідно до матеріалів провадження, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне право-порушення № 000369, в якому містяться відомості про місце, час вчинення і суть адміністра-тивного правопорушення, законодавчі та нормативні акти, які передбачають відповідальність за дане правопорушення, а саме порушення п. 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства; описом-оцінкою знарядь добування, транспортних засобів, обладнань та предме-тів, незаконно добутих водних біоресурсів, які вилучені згідно протоколу № 000369 від 8.11.2018 р. (а. пр.1, 2). Обставини порушення правил рибальства та вчинення правопорушен-ня Відякиним підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 При цьому апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про те, що в ніч з 7 на 8 ли-стопада 2018 р. приблизно в 00 год. він з іншою особою плавав на гумовому човні з ліхтарем щоб порахувати качок та вважає це засобом уникнути адмінвідповідальності.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про до-веденість вини ОСОБА_1 у грубому порушенні правил рибальства (рибальство із застосуван-ням заборонених знарядь лову -острога), тобто у вчиненні адміністративного правопорушен-

ня, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП України.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість протоколу про адмінправопорушення та долучених до нього матеріалів, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаче-ного ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Згідно з таксами для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особа-ми без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених Постановою КМУ № 1209 від 21.11.2011 р., гол. держ. інспектором Денисенком Д.В. проведено розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення водних біоресурсів ОСОБА_1, яка склала 442,00 грн. Даний розра-хунок долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ( а. пр. 3).

Відповідно до п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затвердже-них наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 р. (за-реєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.1999 р. за № 269/3562), забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснас-тевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ч. 4, 5 ст. 68 Закону Укра-їни «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, органі-зації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Крім того, ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середови-ща», передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону на-вколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адмінправопорушення заподіяно майнову шкоду, то суд під час вирішення питання про накладення стягнення має право вирі-шити питання про відшкодування винним майнової шкоди.

Таким чином, як вбачається з матеріалів адмінсправи та підтверджено доказами, вна-слідок дій ОСОБА_1, а саме незаконного вилову риби, державі нанесено матеріальну шкоду в розмірі 442,00 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого адміністра-тивного правопорушення, особистість правопорушника, який раніше до адмінвідповідально-сті не притягувався, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом'якшу-ють та обтяжують його відповідальність, апеляційний суд вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з конфіскаці-єю знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника та не-законно добутих водних живих ресурсів.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та допо-вненнями, необхідно стягнути з правопорушника судовий збір.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Старобільського райсуду Луганської обл. від 3.12.2018 р., якою ОСОБА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткову-ваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн., з конфіскацією знарядь і засобів вчи-нення правопорушення, які є приватною власністю порушника та незаконно добутих водних живих ресурсів, стягнуто судовий збір в розмірі 352,4 грн. - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 ( ід. номер НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неопода-ткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп., на роз-рахунковий рахунок 2080, код ОКПО 37944909, МФО 899998, код бюджетної класифікації 21081100, код виду платежу УК у м. Сєвєродонецьку ( м. Сєвєродонецьк) 21081110, банк отримувач - Казначейство України (ЕАП), з конфіскацією човна гумового «Лисичанка» зеленого кольору, 2 весел пластмасових, ліхтаря саморобного, акумулятора ав-томобільного «Зверь» № 1115, 60 Аг, риби карась 6 шт. та щуки 1 шт., заборонене знаряддя лову острогу - знищити у встановленому порядку.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 30.10.1996 р. Старобільським РВ УМВС України в Луганській обл., який проживає АДРЕСА_1, на користь держави шкоду, заподіяну водним живим ресурсам у розмірі 442 (чотириста со-рок дві) грн. та зарахувати та р/рахунок 2341 Лиманської сільської ради Старобі-льського р-ну Луганської обл., МФО 899998, код доходу 2108100, код отримувача 37858396 Казначейство України, призначення платежу - грошові стягнення за шкоду заподіяну навко-лишньому природному середовищу

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 30.10.1996 р. Старобільським РВ УМВС України в Луганській обл., на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. в дохід держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/Київ/220300106, код отримувача (код за ЄДРПУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отриму-вача (МФО) 899998, рахунок отримувача 66001, код класифікації бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду Белах А.В.