Провадження № 33/801/911/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю представника ОСОБА_1 адвоката Кудельського А.А.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Кудельського Андрія Анатолійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в:

03 серпня 2019 року о 16:04 год в м. Вінниця по вул. Д. Нечая, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від огляду на стан сп`яніння відмовився в КЗ «ВОНД «Соціотерапія», чим порушив вимог п. 2.5 ПДР України.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2019 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Кудельський А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 не був присутній, копію постанови суду отримав 25 жовтня 2019 року, також просив її скасувати та закрити провадження у справі за ч.2 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального права та норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2019 року слід задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, а також задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні під час проголошення оскаржуваної постанови, копію отримав 25 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.19), з огляду на що останній був позбавлений можливості оскаржити дану постанову у десятиденний строк, відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП.

Враховуючи зазначені вище обставини, пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2019 року пропущений з поважних причин, а тому на підставі ст.289 КУпАП він підлягає поновленню.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з`ясував обставини неповно та не всебічно, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Приймаючи постанову, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в КП «ВОНД «Соціотерапія». В обґрунтування цих висновків, суд першої інстанції послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, а також на висновок медичного огляду КП «ВОНД «Соціотерапія» №2074 від 03 серпня 2019 року.

З огляду на ці докази, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З цими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №203916 від 03 серпня 2019 року, водій ОСОБА_1 03 серпня 2019 року о 16:04 год в м. Вінниця по вул. Д. Нечая, керував автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Від огляду на стан сп`яніння відмовився в КЗ «ВОНД «Соціотерапія», чим порушив вимог п. 2.5 ПДР України.

Так, в матеріалах справи відсутні письмові пояснення свідків, згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №203916 від 03 серпня 2019 року, також відсутні свідки.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що досліджений апеляційним судом, на відео не видно свідків.

Тому, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням вимог законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що працівники поліції порушили вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в присутності двох свідків, тобто в установленому законом порядку.

Тобто, в будь-кому випадку протокол про адміністративне правопорушення в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння повинен складатися присутності двох свідків.

Зазначення у висновку КП ВОНД «Соціотерапія» № 2074 від 03 серпня 2019 року, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду (а.с.3) не може підміняти собою порядку фіксування відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння та складення протоколу в присутності двох свідків.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 148060 БР №203916 від 03 серпня 2019 року складений у відсутність двох свідків.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що під час розгляду справи в суді першої інстанції суд не звернув уваги на допущені працівниками поліції порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, не взяв до уваги те, що огляд ОСОБА_1 проводився за відсутності двох свідків, тобто з`ясував обставини неповно та не всебічно, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої постанови.

Крім того, як вбачається з висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного КП ВОНД «Соціотерапія», точний час огляду мав місце 03 серпня 2019 року о 16 год 00 хв.

Зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 капралом поліції Акопян А.Р. відбулось о 16 год 04 хв. Протокол складений о 16 год 22 хв.

Таким чином, спочатку мала місце відмова у наркологічному диспансері «Соціотерапія», потім зупинка автомобіля, в подальшому складення протоколу. В цьому повністю відсутній логічний зв`язок, оскільки повинна бути зупинка автомобіля, в подальшому відмова водія від проходження медичного огляду і кінцевим результатом складення протоколу.

З огляду на наведене, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України є невірними, оскільки не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оскаржувана постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.130, ст.247, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Кудельського Андрія Анатолійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кудельського Андрія Анатолійовича задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, скасувати.

Провадження у адміністративній справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду: /підпис/ В. В. Сопрун

Згідно з оригіналом: В.В. Сопрун