Справа № 161/4387/18
Провадження № 3/161/94/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 04 березня 2019 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, працював на час складання протоколу про адміністративне правопорушення на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах з викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків УПН ГУНП у Волинській області, наразі не працює,

- за ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2018 року на адресу суду надійшли вказані матеріали.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 22 березня 2019 року №2/42-02/2018, ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1В.) перебуваючи на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах з викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків УПН ГУНП у Волинській області 11 березня 2017 року отримав дохід від продажу належного йому автомобіля Audi A6, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова WAUZZZ4b04N029100в сумі 243 000,00 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року (80 000,00 грн.) та був зобовязаний в порядку і строки, передбачені законодавством, письмово повідомити про це НАЗК не пізніше 20 березня 2017 року, однак цього не зробив.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи субєктом декларування несвоєчасно повідомив про суттєві зміни в майновому стані, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний кабінет у десятиденний строк з моменту придбання майна НАЗК, чим порушив вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Він же, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 22 березня 2019 року №2/42-02/2018, перебуваючи на тій самій посаді 06 травня 2017 року набув право власності на майно, а саме автомобіль Mercedes-Benz E200, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 вартістю 238 258,00 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року (80 000,00 грн.) та був зобовязаний в порядку і строки, передбачені законодавством, письмово повідомити про це НАЗК не пізніше 16 травня 2017 року, однак цього не зробив.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи субєктом декларування несвоєчасно повідомив про суттєві зміни в майновому стані, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний кабінет у десятиденний строк з моменту придбання майна НАЗК, чим порушив вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постановою судді вказані адміністративні матеріали обєднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що у 2006 році отримав закриту черепно-мозкову травму в результаті ДТП під час виконання службових обовязків. З того часу має проблеми з памяттю, звертався за лікуванням до психіатричного закладу, де періодично проходить лікування.

Захисник ОСОБА_1 підтримав його позицію та просив суд закрити провадження у справі, в звязку зі спливом строків притягнення до відповідальності передбачених ст.38 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні протокол підтримав та вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника, думку прокурора, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Частиною другою статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум в Україні для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600,00 грн.

З матеріалів справи слідує і це не заперечується ОСОБА_1, що останній станом на 11 березня 2017 року та 06 травня 2017 року працював на посаді старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах з викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків УПН ГУНП у Волинській області, тобто є субєктом декларування в розумінні Закону.

Також матеріалами справи підтверджено, що 11 березня 2017 року ОСОБА_1 отримав дохід від продажу належного йому автомобіля Audi A6, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, номер кузова WAUZZZ4b04N029100в сумі 243 000,00 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року (80 000,00 грн.).

Крім того, він же перебуваючи на тій самій посаді 06 травня 2017 року набув право власності на майно, а саме автомобіль Mercedes-Benz E200, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 вартістю 238 258,00 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року (80 000,00 грн.).

Факт продажу та купівлі вказаних автомобілів ОСОБА_1 не заперечувався.

Отже, ОСОБА_1, як субєкт декларування згідно Закону, повинен був протягом 10 днів повідомити про зміни в своєму майновому стані НАЗК шляхом надсилання відповідного повідомлення через електронний кабінет субєкта декларування на офіційному веб-сайті НАЗК.

Однак, згідно відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вказане повідомлення надіслано ОСОБА_1 лише 27 лютого 2018 року, тобто із значним запізненням.

Частиною другою статті 172-6 КУпАП визначено, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинене адміністративне правопорушення, яке передбачено ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

При цьому суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що станом на день розгляду справи закінчилися строки притягнення особи до відповідальності, які передбачені ст.38 КУпАП, оскільки вказане не перешкоджає судді встановити відсутність чи наявність складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що останній не усвідомлював необхідності подання повідомлення про зміни у майновому стану у звязку із станом психічного здоровя, оскільки як слідує з листа Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька, ОСОБА_1 до 15 березня 2018 року за психіатричною допомогою не звертався (а.с.139). Отже, станом на день вчинення правопорушень, відсутні відомості про незадовільний стан психічного здоровя ОСОБА_1, а отже факти про те, що він не усвідомлював своєї протиправної бездіяльності не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Одночасно, статтею 22 КУпАП визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На думку суду, враховуючи обставини вчинення правопорушення, факт відображення ОСОБА_1 автомобіля і доходу від його відчуження у щорічній декларації за 2017 рік, що свідчить про відсутність у нього умислу приховувати джерела фінансування автомобілів, враховуючи особу правопорушника, який згідно наявної у матеріалах справи медичної документації у 2006 році отримав ЗЧМТ під час виконання службових обовязків, у звязку з чим наразі звертається за психіатричною допомогою, суддя дійшов висновку, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення не призвело до будь-яких негативних наслідків, не підірвало авторитет до органів державної влади, а також до органів Національної поліції, а отже є малозначним у розумінні ст.22 КУпАП. Тому суддя дійшов висновку, про можливість звільнення порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Щодо доводів захисника ОСОБА_1 про необхідність закриття провадження у справі за ст.38 КУпАП без встановлення наявності чи відсутності вини суддя зазначає, що чинним ст.1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Отже, на суддю, як посадову особу, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладений обовязок щодо повного, всебічного та обєктивного розгляду справ про адміністративні правопорушення, який включає в себе встановлення наявності чи відсутності події та складу адміністративного правопорушення, в незалежності від того, чи закінчилися строки притягнення особи до відповідальності, які визначені у ст.38 КУпАП.

В даному конкретному випадку суд вважає, що закриття провадження у справі в звязку із застосуванням положень ст.22 КУпАП щодо малозначності вчиненого, більшою мірою реабілітує особу правопорушника, оскільки, як встановлено суддею, правопорушення не призвело до будь-яких негативних наслідків, не підірвало авторитет до органів державної влади, а також до органів Національної поліції. Закриття провадження у справі, в звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності передбачених ст.38 КУпАП не призводить до реабілітації особи правопорушника, а лише звільняє його від адміністративної відповідальності, а тому в даному випадку суддею застосоване саме положення ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.22, ч.2 ст.172-6, ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-6 КУпАП та на підставі ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_2