П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2019 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,з участю представника особи,який притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1,потерпілої ОСОБА_2,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП НОМЕР_1

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2019 року о 10 год.55 хв.ОСОБА_3,керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул.Карпенка-Карого,19 в м.Запоріжжі,при зміні напрямку руху не переконався у безпеці своїх дій,внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2,яка отримала незначні тілесні ушкодження,чим порушив вимоги п.10.1 ПДР України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3зазначив,що з протоколом не згоден.

На розгляд справи в суді ОСОБА_3не зявився,його представник адвокат ОСОБА_1надав квитки,які підтверджують виїзд його довірителя за межі України.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді адвокат ОСОБА_4оспорював винуватість ОСОБА_3В.у порушенні Правил дорожнього руху та пояснив,що 19.01.2019 року о 10 годині 50 хв.ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в м.Запоріжжі,виїздив з прибудинкової території та повертав на проїзну частину вул.Карпенка-Карого ліворуч,при цьому правим переднім колесом уперся в бордюр,за яким облаштований газон,після цього продовжив рух,оскільки жодних подій,які можна було б розглядати як ДТП,з його участю не сталося.Пізніше у с.Балабине ОСОБА_3 зупинив патрульний автомобіль,поліціянти повідомили останнього про причетність до ДТП з постраждалою особою,з цих причин він повернувся на вул.Карпенка-Карого.Згодом туди ж доставили ОСОБА_2,яка викликала поліцію та заявила ,що постраждала від наїзду на неї автомобілем під керуванням ОСОБА_3,який після цього з місця ДТП поїхав.Поліцейськими була складена схема ДТП,відібрані пояснення у учасників,ОСОБА_3заперечував причетність до цих подій.Вважає,що доказів винуватості ОСОБА_3В.у вчиненні тих дій,як ставляться йому за провину,немає,тому провадження у справі про адміністративне правопорушення просить закрити з підстав,передбачених ст.247 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2суду пояснила, що 19.01.2019 року як пішохід рухалась по вул.Карпенка-Карого у м. Запоріжжя уздовж проїжджої частини, йшла по газону на відстані приблизно 90 см від проїзної частини, адже була ожеледиця та пішохідна доріжка була слизька. Назустріч їй рухався автомобіль «Таврія» бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3, коли автомобіль наблизився до неї, водій різко виїхав на бордюр, зачепив ОСОБА_2боковим дзеркалом заднього виду з пасажирської сторони, після чого проїхав далі та зупинився.З автомобілю вийшли чоловік та жінка, але, навіть не поцікавившись у неї, як вона почувається, сіли в автомобіль знову та поїхали. Удар автомобілем прийшовся по руці та в бік, ОСОБА_2, знявши рукавичку, побачила, що у неї рана на пальці руки, а також вона відчувала сильний біль в боку, тож зателефонувала до поліції. Через деякий час прибули спочатку машина швидкої допомоги, які надали їй першу допомогу, а потім працівники поліції, яким ОСОБА_2 повідомила номер машини, який встигла запамятати та записати. Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримала незначні тілесні ушкодження.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням досліджених доказів,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_3В.у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,що знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

По статті 124 КпАП України адміністративна відповідальність настає у випадках, якщо порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а також у випадку, якщо в результаті цих дій потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Протокол в даному випадку складений з підстав порушення особою, яка керує транспортним засобом,п.10.1 Правил дорожнього руху,що мало наслідком заподіяння потерпілій незначних тілесних ушкоджень.

Як передбачено п.10.1 Правил дорожнього руху України(далі ПДР), перед початком руху або будь-яким перестроюванням, зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України ,учасники дорожнього руху зобов*язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Вимоги цього пункту означають,що знання Правил є обов*язковим для кожного учасника дорожнього руху,чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі,безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху,будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП,заподіянню шкоди майну,здоров*ю та життю людей.

З матеріалів справи встановлено,що місцем ДТП є ділянка місцевості по вул.Карпенка-Карого 19 в м.Запоріжжі та знаходиться за межами проїзної частини на газоні(позначка 1 додатку до протоколу).

За поясненнями учасників справи,до ДТП автомобіль під керуванням ОСОБА_3виїздив з прибудинкової території та повертав ліворуч,надалі змінив напрямок руху правіше та правим переднім колесом контактував з бордюром.

Пішохід ОСОБА_2В.в цей рухалась назустріч автомобілю під керуванням ОСОБА_3по газону за межами проїзної частини,на незначній відстані від неї.

Як пояснила ОСОБА_2,в певний момент автомобіль рухався як некерований,тому дзеркалом заднього виду з боку пасажира зачепив її під час руху,травмувавши кисть руки та завдавши удар в область живота(у бік)справа.

При розгляді справи ОСОБА_2надала судді на огляд довідки медичного закладу про те,що 19.01.2019 р.об 11.55 год.була доставлена до приймального відділення 5-ї міської лікарні,при обстеженні зафіксовані забій кисті та живота незначної тяжкості,етанол відсутній.

Про подію ДТП потерпіла повідомила органи поліції та вказала номер автомобіля,який запамятала та записала на місці події,після чого ОСОБА_3був затриманий.

В суді представник особи,який притягується до адміністративної відповідальності,скористався правом допитати потерпілу,що відповідає вимогам п.1, підп. «d»п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,із забезпеченням йому можливості надати аргументи на спростування її показань,однак жодних об*єктивних даних для того,щоб ставити їх під сумнів,суд не встановив.

Показання потерпілої повністю узгоджуються зі змістом інших доказів,якими є протокол про адміністративне правопорушення та схема місця ДТП як додаток до нього.

За таких обставин,суд приймає до уваги при винесені постанови показання потерпілої,оскільки розумних сумнівів у їх достовірності не виникло.

Водночас,показання свідка ОСОБА_5,яка є знайомою ОСОБА_3та під час згадуваних подій перебувала у автомобілі під його керуванням,суддя оцінює критично,оскільки в силу особистих відносин між цими особами свідок очевидно зацікавлена та має підстави свідчити на користь ОСОБА_3

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»ОСОБА_4 проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 078003 від 19.01.2019 р.вбачається,що він складений у присутності ОСОБА_3та потерпілої ОСОБА_2,з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,зафіксовані не в автоматичному режимі,яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року,підписаний ОСОБА_3,відомості,викладені у протоколі,під час розгляду справи в суді не спростовані,тому протокол про адміністративне правопорушення суддя приймає до уваги як доказ при винесені постанови.

Аналізуючи наведені докази суддя встановив,що фактичні обставини адміністративного правопорушення,передбаченого ст.124 КУпАП,викладені у протоколі щодо ОСОБА_3, при розгляді справи в суді знайшли підтвердження достатніми допустимими та належними доказами.

Доводи адвоката ОСОБА_4про недоведеність вини ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення на час розгляду справи нічим не підтверджені та повністю спростовані сукупністю доказів, які логічні, достовірні та достатні для того, щоб зробити висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, суддя керується правилами ст.33-35 КпАП України і враховує роз*яснення п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р.№ 14 «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті»(із змінами та доповненнями),виходить з того, що вчинено порушення Правил дорожнього руху ,яке не мало тяжких наслідків, потерпіла не наполягала на його суворому покаранні,за місцем проживання ОСОБА_3характеризується задовільно,позитивний вплив матиме стягнення у виді штрафу ,що є достатніми для запобігання правопорушенням.

Відповідно до санкції ст.124 КпАП України ОСОБА_3призначається адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гр.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення,у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,тобто 384 грн.20 коп.,як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33-35,124,283-285 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340(триста сорок) гривень в дохід держави (розрахунковий рахунок № 8001, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач коштів ГУК у Запорізькій області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, призначення платежу адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху)з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гр.20 коп. на користь держави отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача: Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача : 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету : 22030106.

Розяснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через пятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, у розмірі 680(шістсот вісімдесят)гривень;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А.Галущенко