ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 33/819/48/19 Доповідач: Кутурланова О.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 29 серпня 2017 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 13 серпня 2017 року о 01 год 25 хв. у м. Херсоні Суворовського району по пр.Адмірала Сенявіна, 118А, ОСОБА_2, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, відмовилась від проходження у передбаченому порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 «Правил дорожнього руху» (далі Правила) та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що за кермом автомобіля НОМЕР_2 ніхто не знаходився, ніхто не керував даним автомобілем, автомобіль знаходився з вимкнутим двигуном на паркувальному майданчику.

Також апелянт зазначає, що інспектором поліції не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці стоянки транспортного засобу.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, у якому, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_2 посилається на те, що участі у розгляді справи не приймала, а про оскаржувану постанову довідалась лише 27.12.2018 року.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки матеріали справи не містять відомостей, щодо отримання нею копії постанови суду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно розяснень, наведених у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», із змінами, внесеними згідно з постановою ВС від 19.12.2008 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Пунктом 27 зазначеної постанови визначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.).

При цьому керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 003108 від 13 серпня 2017 року, ОСОБА_3 13 серпня 2017 року о 01 год 25 хв. керувала транспортним засобом MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_1 по пр.Адмірала Сенявіна, 118А, у м.Херсоні з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження у передбаченому порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовилась в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил (а.с.4).

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративні правопорушення.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які містяться в матеріалах справи та відповідно до яких ОСОБА_2 було відсторонено від керування даним транспортним засобом після складання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 про те, що їй не пропонувалось пройти огляд на стан спяніння на місці стоянки транспортного засобу також спростовуються зазначеними вище матеріалами справи та поясненнями свідків, згідно яких ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, однак вона від такого огляду відмовилась.

Не може бути підставою для скасування постанови судді і посилання апелянта на неналежне повідомлення ОСОБА_2 про дату і місце розгляду справи, оскільки факт обізнаності останньої про наявність адміністративного провадження, що буде розглядатись Херсонським міським судом Херсонської області 29.08.2019 р. о 08.30 год. підтверджується її підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання на те, що ОСОБА_3 не керувала транспортним засобом спростовується рапортом інспектора 3 роти батальйону УПП у м.Херсоні ОСОБА_6 а також поясненнями у суді апеляційної інстанції інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Херсоні ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_7, з яких вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався без увімкненого ближнього світла фар за що її і було зупинено, ОСОБА_2 була без водійського посвідчення, а вже у подальшому, з огляду на стан водія та виявлені у неї ознаки алкогольного спяніння водію у присутності двох свідків запропонували пройти огляд на стан спяніння спочатку за допомогою приладу «Драгер», а потім у медичному закладі на що вона відмовилась.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції виконано належним чином.

Висновок міського суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, при обставинах викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку. Крім того, факт керування транспортним засобом у зазначений період підтверджується постановою про притягнення до адміністративної відповідальності 13.08.2017 року за ч.2 ст.122 та ч.2 ст.126 КУпАП, яка ОСОБА_2 не оскаржувалась у передбаченому законом порядку.

Призначаючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та призначив адміністративне стягнення в межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 29 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду ОСОБА_1