ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/405/19 Справа № 216/7066/18 Суддя у 1-й інстанції - Бондарєва О. І. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Дніпро

05 листопада 2019 року суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому в залі суду, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта вища, розлученого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 340 (триста сорок) гривень.

При обставинах, зазначених в постанові від 28.02.2019 року, 10 грудня 2018 року об 11 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Lexus LX 470», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кобилянського, 265 в м. Кривому Розі, при виїзді з прилеглої території біля буд. 168 по вул. Кобилянського, повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі автомобілю «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який наближався з правої сторони, та допустив зіткнення з ним. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, в результаті чого була спричинена матеріальна шкода. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову якою провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КупАП України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, яка не створює необхідних і рівноправних умов сторін перед законом, є невмотивованою та необгрунтованою

Також вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права не задовольнивши клопотання про призначення автотехнічної експертизи та обмежився даними матеріалів справи, яких було недостатньо для винесення законного та обґрунтованого рішення.

Зазначає, що правил дорожнього руху не порушував.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Малиця Ю.М., підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити і призначити автотехнічну експертизу.

Потерпілий ОСОБА_2 та діючий в його інтересах адвокат Тулінов І.І. в судовому засіданні не заперечували проти проведення автотехнічної експертизи, але заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та діючого в його інтересах адвоката Малицю Ю.М., ОСОБА_2 та діючого в його інтересах адвоката Тулінова І.І., вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Однак не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч. 1 ст. 256 КУпАП, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , який засвідчив обставини зіткнення автомобіля «Lexus LX 470», номерний знак НОМЕР_1 , з автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_2 , та спростував позицію ОСОБА_1 щодо намагання потерпілого здійснити обгін транспортного засобу;

- відеозаписом обставин події, згідно з яких вбачається та підтверджується той факт, що водій ОСОБА_1 у порушення вимог 10.2 ПДР України, виїжджаючи з прилеглої території, не надав дорогу водію ОСОБА_2 , який рухався прямо по своїй полосі, в результаті чого і відбулося зіткнення транспортних засобів;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.12.2018;

- фототаблицею місця дорожньо-транспортної пригоди;

Щодо заявленого клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи суддя звертає увагу на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 273 КпАП України експертиза може бути призначена в суді виключно у випадках, коли виникає потреба у спеціальних знаннях і з метою отримання даних, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, враховуючи вказані норми Закону, призначення експертизи, висновок якої, як і інші джерела доказів, не є обов`язковим для суду, що розглядає справу, а є прерогативою суду та його правом.

За постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2019 року була призначена автотехнічна експертиза, проведення якої було доручено експертам науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України. На вирішення експертів було поставлено наступні питання:

1. Чи спроможні з технічної точки зору покази водія ОСОБА_1 , стосовно того, що з моменту виїзду з прилеглої території на вул. Кобилянського до зіткнення, керований ним автомобіль "ЛЕКСУС ЛХ 470" реєстраційний номер НОМЕР_1 проїхав більше 20м. за час порівнюваний 5 сек., та в момент зіткнення його автомобіль рухався з боковим інтервалом до правого краю дороги 1 м.?

2. Чи спроможні з технічної точки зору покази водія ОСОБА_2 , стосовно того, що з моменту виїзду з прилеглої території на вул. Кобилянського до зіткнення, автомобіль "ЛЕКСУС ЛХ 470" реєстраційний номер НОМЕР_1 проїхав 5м. за час дорівнюваний 5 сек.

3. Чи мав технічну можливість водій ОСОБА_3 , знаходячись від місця зіткнення на відстані 60м. своїми однобічними діями запобігти зіткненню, якщо так, то яким чином?

4. Чи вбачається в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться з настанням події дорожньо-транспортної пригоди?

5. Чи могли водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уникнути зіткнення за умов, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №195923 від 10.12.2018 року?.

26.09.2019 року до Дніпровського апеляційного суду надійшов висновок експерта №11/10.1/899 від 17.09.2019 року Дніпровського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України за висновками якого було встановлено, що водій ОСОБА_1 з технічної точки зору, повинен був діяти відповідно до вимог п.10.2 Правил дорожнього руху, в яких сказано: "Виїжджаючи на дорогу... та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній".

Відповідно до вимог наведеного пункту Правил, водій ОСОБА_1 повинен був не змушувати водія автомобіля "Ланос", який мав перевагу, змінювати напрямок руху або швидкість.

З технічної точки зору, дії водія автомобіля "Лексус ЛХ 470", в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам п.10.2 Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з даною пригодою.

Крім цього, в даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_2 рухався по проїзній частині вул. Кобилянського і тому мав перевагу перед автомобілем "Лексус", який виїхав на проїзну частину вул. Кобилянського з прилеглої території. Але, відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, він повинен був діяти: "У разі виникнення небезпеки для руху... яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу...".

З урахуванням змісту наведеного пункту Правил, водій ОСОБА_2 повинен був негайно вжити відповідних заходів, в момент виникнення небезпеки для руху. З наведеного водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути даної пригоди.

Покази водія ОСОБА_2 стосовно того, що з моменту виїзду автомобіля "Лексус ЛХ 470" з прилеглої території до місця зіткнення він подолав відстань 5 м. технічно не спроможні.

В даній дорожній обстановці, дії водія ОСОБА_1 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.10.2 Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з даною пригодою.

А також дії водія ОСОБА_2 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з даною пригодою.

Таким чином, враховуючи вищезазначений висновок експерта, який узгоджується з матеріалами справи, відеозаписом дорожньо - транспортної пригоди, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в даній дорожній обстановці обидва учасники дорожньо - транспортної пригоди могли уникнути зіткнення. В даних дорожніх умовах, з метою забезпечення безпеки і можливості запобігання дорожньо - транспортної пригоди обидва водії зобов`язані були оцінити взагалі можливість здійснення маневру - водію ОСОБА_1 виконати вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху, а водію ОСОБА_2 виконати п.12.3 Правил дорожнього руху.

У зв`язку з цим, у діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається спільна ступінь вини у допущеному зіткненні та дорожньо - транспортної пригоди та заподіяних наслідках, що об`єктивно підтверджено наявними матеріалами, - цей фактор може бути враховано судом при розгляді цивільного спору, щодо відшкодування цивільно - правових наслідків та для визначення ступеня вини водіїв - учасників ДТП.

В даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , приймаючи до уваги, що вихід за вказані межі є недопустимим, районний суд прийшов до правильного висновку, що зібрані по даній справі докази підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КупАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Положеннями ст. 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко