КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 листопада 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В.,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

у с т а н о в и в:

Цією постановою судді місцевого суду:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Згідно ст. 40-1 КпАП України постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 , притягнений до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинене за таких обставин.

2 вересня 2019 року о 00:45 годині на 88 км автодороги Херсон - Джанкой - Феодосія - Керч водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "MAN", знак державної реєстрації НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, на порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на стан сп`яніння за пропозицією працівників поліції у відповідності до встановленого законом порядку - відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини адміністративного правопорушення, винуватість у його вчиненні, підстави та обгрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, просить: постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року щодо нього скасувати, винести апеляційним судом нову постанову, якою провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На обгрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зважає на те, що справа щодо нього розглянута суддею місцевого суду з чисельними порушеннями вимог КпАП України, тому дана постанова грунтується на неналежних і недопустимих доказах, і підлягає скасуванню та провадження в справі - закриттю.

Апелянт ОСОБА_1 в засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином /а. с. 35/, із письмовою заявою про відкладення апеляційного розгляду не звертався.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КпАП України апеляційний перегляд постанови в адміністративній справі здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

За висновками, які містить ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право свободи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 7 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" /Alimentaria Sanders S.A. v. Spain/".

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 , який ініціював апеляційне провадження, мав достатньо часу для захисту своїх прав та законних інтересів у цій справі в контексті ст. 268 КпАП України, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає можливим розгляд апеляційної скарги без його участі на підставі фактичних даних, що містить адміністративна справа.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови та доводів, викладених у апеляційній скарзі ОСОБА_1 ; вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши та оцінивши доводи зазначені апелянтом, - суд уважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за фактичних обставин, установлених у постанові, доведена наявними у справі належними й допустимими доказами /а. с. 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10/, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано всебічну та об`єктивну оцінку.

При цьому суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість водія ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, щодо неупередженості яких немає сумнівів, що й було належно виконано працівниками поліції /а. с. 7, 8/.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 суддею місцевого суду за ч. 1 ст. 130 КпАП України, - є правильною.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , наведені апелянтом за її змістом, суд апеляційної інстанції вважає об`єктивно необгрунтованими, надуманими та неспроможними, а його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України - доведеною наявними в справі належними й допустимими доказами, які будь-яких сумнівів у їх недостовірності не викликають.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду та винесення апеляційним судом нової постанови, про що йдеться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , - відсутні.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КпАП України, Київський апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України - залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду В. В. Д з ю б і н