Справа № 201/403/19
Провадження № 3/201/287/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Дніпровського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого монтажником ТОВ «Алма трейд», який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Рогальова, 9/29, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Поліцейським складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1, відповідно до якого останній 26 грудня 2018 року о 16 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Шосейна в с. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області та а/ш Т 0410 «Дніпро-Магдалинівка-Котовка», виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що вказане перехрестя доріг не є нерівнозначним, оскільки на ньому не розміщено відповідних дорожніх знаків головної та другорядної дороги, а отже він не повинен був надавати дорогу іншому водієві.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання правопорушника, а також надані останнім докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, під термінами, що наведені у цих Правилах, слід розуміти:

- перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг;

- головна дорога це дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної;

- дати дорогу це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Абзацом 2 пункту 16.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Саме порушення водієм ОСОБА_1 п. 16.11 Правил дорожнього руху України стало підставою для складання поліцейським вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого водій рухаючись по другорядній дорозі не надав дороги та скоїв зіткнення з іншим транспортним засобом, що слідував по головній дорозі.

Однак, проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в час коли відбулось дане ДТП та дослідивши пояснення обох водіїв-учасників дорожнього-транспортної події, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху України, зокрема на схемі місця дорожньо-транспортної події від 26 грудня 2018 року зображено напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після зіткнення, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині вбачається, що вказана ділянка дороги не є перехрестям нерівнозначних доріг, оскільки на ньому не встановлені відповідні дорожні знаки, які б вимагали від водіїв-учасників даного ДТП керуватись правилами проїзду нерегульованих перехресть, зокрема приписами п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Таким чином водій ОСОБА_1 знаходився в тій дорожній обстановці та умовах, за яких він мав правомірні підстави продовжити свій рух на вказаному перехрещенні доріг, при цьому не вважаючи, що рухається по другорядній дорозі, а отже останній не повинен був виконувати вимогу дати дорогу, оскільки інший водій не мав перевагу по відношенню до нього.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину поліцією в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4