Справа № 145/1283/19
Провадження № 33/801/887/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 000631 від 19 липня 2019 року 19 липня 2019 року, о 20 год 00 хв. в с. Селище Тиврівського району ОСОБА_1 , всупереч пункту 16.12 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), керуючи автомобілем «CITROEN Jumpy», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Вишневій, маючи намір здійснити поворот праворуч на вул. Підшипникову, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу автомобілю «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався з правого боку, в результаті автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн 20 к. на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив:

- поновити строк на апеляційне оскарження;

- скасувати постанову та призначити стягнення у виді штрафу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч приписам статей 7, 268, 271, 277-2 КУпАП суддя суду першої інстанції розглянув справу без його участі, не викликав для допиту потерпілого та свідків, не зазначив у постанові та не надав оцінки доказам у справі, призначив максимальне покарання, незважаючи на те, що потерпіла ОСОБА_2 претензій немає, завдана шкода відшкодована.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції посилався на те, копію постанови судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року отримав 18 жовтня 2019 року.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (у справі не має його розписок про отримання судових повісток про виклик до суду на 23 серпня 2019 року та 09 вересня 2019 року, натомість у повідомленні про не вручення рекомендованих поштових відправлень зазначено: «за закінченням терміну зберігання»), а відтак і не був присутній під час розгляду справи 09 вересня 2019 року Тиврівським районним судом Вінницької області. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення копію постанови ОСОБА_1 отримав 18 жовтня 2019 року і того ж дня подав апеляційну скаргу.

Оскільки підготувати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції до отримання копії такої постанови особою, яка не була присутня під час її проголошення та не була належним чином повідомлена про час і місце її розгляду , не можливо, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана в межах десятиденного стоку з часу отримання копії постанови судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року, то строк на апеляційне оскарження цієї постанови необхідно поновити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Види адміністративних стягнень визначено у статті 24 цього Кодексу. Зокрема, за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення:

1) попередження;

2) штраф;

2-1) штрафні бали;

3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення;

4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення;

5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання);

позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю;

5-1) громадські роботи;

6) виправні роботи;

6-1) суспільно корисні роботи;

7) адміністративний арешт;

8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Конструкція цієї норми вказує на те, що позбавлення спеціального права, наданого громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання) (пункт 5 частини першої статті 24 КУпАП) є більш суворим видом адміністративного стягнення, ніж штраф (пункт 2 частини першої статті 24 КУпАП).

Відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Пунктами 1, 2 частини першої статті 34 КУпАП встановлено, що щире розкаяння винного та відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди, визнано обставинами що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Санкція статті 124 КУпАП встановлює альтернативні види адміністративних стягнень за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна: від більш м`якого - штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до більш суворого - позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, розкаявся, шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відшкодував, претензій з боку потерпілої ОСОБА_2 не має.

Оскільки суддею суду першої інстанції не наведено жодних обставин, які б вказували на необхідність застосування до ОСОБА_1 більш суворого виду адміністративного стягнення із передбачених санкцією статті 124 КУпАП, наведені вище обставин вказують на можливість його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами шляхом накладення стягнення у виді штрафу, то апеляційний суд вважає за необхідне змінити постанову судді суду першої інстанції в частині призначеного стягнення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 340 грн 00 к.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року задовільнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2019 року змінити.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 340 (триста сорок) грн 00 к.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом О. С. Панасюк