Справа № 408/361/19-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року смт Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Соболєв Є.О., за участю прокурора Окопного С.В., захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м Луганська, громадянина України, який є директором ТОВ «АФ «Деметра-С», іпн. НОМЕР_1, зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 22 від 28 січня 2019 року йдеться, що ОСОБА_2, будучи депутатом Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, тобто будучи відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», з моменту отримання 22 грудня 2017 року доходу на суму 490000,00 грн. згідно договору позики № 8 безвідсоткової тимчасової фінансової допомоги від 20.12.2017, укладеного між ТОВ «Агрофірма «Деметра-С» та ОСОБА_2, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» на 01 січня 2017 року 80000,00 грн., письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування.

Дані дії ОСОБА_2 співробітниками поліції кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 провину не визнав, при цьому пояснив, що не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, оскільки в ст. 14 Податкового кодексу України не передбачено, що позика є доходом, тому її отримання не є зміною у його майновому стані. Крім того самі відомості про договір позики він вказав у річній декларації, в тому числі у розділі «Фінансові зобовязання».

Захисник ОСОБА_2 вважав, що навіть якщо позика згідно чинного законодавства і є доходом, то в діях його довірителя все одно відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, оскільки цей вид правопорушення із субєктивної сторони характеризується умисними діями, а в діях ОСОБА_2 умисел щодо приховування цих грошей відсутній, на що вказує декларування суми позики в річній декларації.

Прокурор вважав провину ОСОБА_2 в інкримінованому правопорушення доведеною, просив призначити йому стягнення за вчинення даного правопорушення.

Вислухавши учасників розгляду справи, дослідивши адміністративний матеріал, вважаю необхідним зазначити таке.

Згідно ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність за порушення, наведені в її диспозиції, зокрема, наступає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення субєктом правопорушення про суттєві зміни у майновому стані

Предметом даного правопорушення є відповідна декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції у строк, передбачений у ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

З матеріалів справи дійсно вбачається, що 22 грудня 2017 року ОСОБА_2 за договором позики № 8 безвідсоткової тимчасової фінансової допомоги від 20.12.2017, укладеного між ним та ТОВ «Агрофірма «Деметра-С», отримав грошову суму в розмірі 490000,00 грн.

Аналіз діючого законодавства, в тому числі положень глави 13 «Речі. Майно» та глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, дають підстави стверджувати, що при отриманні особою позики все ж таки змінюється майновий стан цієї особи, оскільки вона отримує у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками. Отже, згідно вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» субєкт декларування повинен повідомляти про вказані зміни шляхом заповнення відповідної декларації.

В даному випадку ОСОБА_2 у встановлений законом строк не повідомив НАЗК про суттєві зміни у його майновому стані. Проте дані дії, через неоднозначність національного законодавства, у звязку з чим ОСОБА_2 помилявся в правильності своїх дій, вважаючи, що позика не є доходом, тобто не відбуваються суттєві зміни у майновому стані, неможливо вважати умисними, оскільки він все ж таки про суму отриманої позики повідомив на сайті НАЗК у поданій 18 лютого 2018 року щорічній декларації за 2017 рік, про що свідчить роздруківка цієї декларації.

Дане повідомлення вказує, що у ОСОБА_2 під час отримання позики у вигляді тимчасової фінансової допомоги не було наміру приховувати отримані грошові кошти, тому в його діях щодо неповідомлення про суттєві зміни у його майновому стані відсутній один із елементів складу інкримінованого правопорушення субєктивна його сторона.

Відсутність одного із елементів складу правопорушення не утворює його взагалі, що відповідно до вимог п. 1 т. 247 КУпАП є підставою для закриття провадженні у справі.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ст. 247, 248, 252, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП через відсутність в її діях складу правопорушення.

Постанова може буди оскаржена особою, стосовно якої вона винесена до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Є.О. Соболєв