Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/109/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Ткаченко Б. Б.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2019 року.суддя Кропивницького Апеляційного Суду Широкоряд Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, на постанову Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1.

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративні стягнення виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права користування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 384 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції, ОСОБА_4, визнаний винуватим в тому, що він, 08.12.2018 року о 23-44 год. в смт. Знам'янка Друга керував автомобілем «Fiat Croma», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Шьідта, 2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані, млява мова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі та продуву алкотестера відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, просити скасувати постанову Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2019 року та прийняти нову, якою закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що всупереч ст.245 КУпАП та приписам ст. 252 КУпАП, Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області, не надано належної правової оцінки всім доказам у їх сукупності, суд вибірково зважив лише на ті з них, які були одноособово зібрані працівниками поліції

Вказав, що від проходження огляду на стан сп'яніння не відмовлявся. Суд не звернув уваги, на те, що у протоколі не зазначено, від саме якого огляду він відмовився проходити, та в який спосіб.

Зазначив, що зважаючи на те, що йому інкриміновано порушення вимог ПДР, відповідальність за яке встановлена ч.1 ст.130 КУпАП, поліцейський, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, повинен був тимчасово затримати транспортний засіб, яким той керував, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, та відсторонити його від керування транспортним засобом, чого зроблено не було. Також йому не було надано напавлення для проходження медичного огляду.

Свідки ОСОБА_5, та ОСОБА_6, безпосередньо судом не допитувалися, а тому їх пояснення є недопустимими доказами.

Вказав, що суд формально підійшовши до розгляду справи, та не маючи достатньої кількості доказів для її справедливого вирішення, дійшов нічим необґрунтованого висновку щодо підтвердження вини ОСОБА_4, у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, з'ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №412647 від 09.12.2018 року, ОСОБА_4, 08.12.2018 року о 23-44 год. в смт. Знам'янка Друга керував автомобілем «Fiat Croma», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Шмідта, 2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані, млява мова, нестійка хода). Від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі та продуву алкотестера відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_4, вину в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не визнав та пояснив, що не перебував у стані алкогольного сп'яніння та не відмовлявся від проходження медичного огляду.

Разом із тим, вина ОСОБА_4, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №412647 від 09.12.2018 року (а.с.24), поясненнями свідків ОСОБА_5, та ОСОБА_6, в яких зазначено, що в їх присутності громадянин ОСОБА_4, від проходження медичного огляду відмовився та продувати «Драгер», /а.с.25/. Рапортами працівників поліції Токар О.І., Романцова С.І., Степаненка Д.В., (а.с.30-32), відеозаписом подій (а.с.19).

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_4, щодо не надання належної правової оцінки судом першої інстанції всім доказам у їх сукупності, зваживши лише на ті з них, які були одноособово зібрані працівниками поліції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи, та безпосередньо відеозаписом, з якого з часу зупинки автомобіля ОСОБА_4, до часу складання адміністративних матеріалів чітко зафіксовано як факт керування ним транспортним засобом, так і відмова пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан сп'яніння, як у відділку поліції, так і в медичному закладі. Надуманими є твердження скаржника з приводу не відсторонення його від керування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_4, взагалі було затримано за вчинення опору працівникам поліції, із застосуванням спеціальних засобів (кайданки), та примусово доставлено до відділу поліції. Пояснення свідків ОСОБА_5, та ОСОБА_6, що знаходяться в матеріалах справи, повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи, а тому є належними та допустимими доказами. Щодо відсутності в матеріалах справи направлення ОСОБА_4, для проходження огляду на стан сп'яніння, слід зазначити, що таке направлення працівник поліції може виписати в разі виявлення бажання особи пройти медичний огляд в медичному закладі. За інших обставин, направлення не надається.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку визнавши письмові докази та пояснення свідків чіткими, узгодженими між собою та зазначив про відсутність в матеріалах доказів, які б їх спростовували.

На переконання апеляційного суду порушень вимог закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення співробітниками поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та судом першої інстанції під час розгляду справи в суді не допущено.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_4, виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу, майновий та сімейний стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність та призначив законне та справедливе адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним аналогічних правопорушень.

На підставі вищевикладеного, дослідивши зібрані докази у справі у їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються дійсними встановленими у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій обставинами справи. Суд апеляційної інстанції розцінює вказані доводи намаганням ОСОБА_4, уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2019 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Відповідає оригіналу:

Суддя Кропивницького

Апеляційного Суду Р.В.Широкоряд