Справа № 473/4479/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"28" жовтня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді Зубар Н.Б.,

за участю секретаря судових засідань Алдушиної І.Я.,

особи, відносно якої розглядається справа, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.212-15 КУпАП, що надійшли до суду від Департаменту з питань запобігання політичної корупції Національного агентства з питань запобігання корупції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, українця, освіта вища, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ФОП, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, до адміністративної та не притягувався, обліковий номер платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

21.10.2019 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов протокол №50-25/1007 від 24.09.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП.

Згідно із протоколом №50-25/1007 від 24.09.2019 року, складеним уповноваженою особою Департаменту з питань запобігання політичної корупції Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3., - 02 липня 2019 року ОСОБА_1 здійснив добровільний внесок на поточний рахунок виборчого фонду кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 у сумі 35 000,00 грн.

В протоколі зазначено, що факт добровільного внеску на поточний рахунок виборчого фонду підтверджується випискою з рахунку № НОМЕР_2 . Державна фіскальна служба України листом від 22.07.2019 року №14391/5/99-99-17-02-16 повідомила, що за даними інформаційної системи органів ДФС у ОСОБА_1 станом на дату надання добровільного внеску - 02.07.2019 року обліковувався податковий борг у сумі 22,92 грн.

В протоколі №50-25/1007 від 24.09.2019 року уповноваженою особою Департаменту з питань запобігання політичної корупції НАЗК зазначено, що ОСОБА_1 порушив встановлений законом порядок надання фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації, а саме п.8 ч.1 ст.15 Закону України «Про політичні партії в Україні», відповідно до якого не допускається здійснення внесків фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.212-15 КУпАП.

Крім того, в протоколі зазначено, що 14.08.2019 року Національне агентство листом з рекомендованим повідомленням за №50-18/62970/19 з роз`ясненням прав, передбачених ст.62 Конституції України та ст.268 КУпАП, керуючись п.12-1 ч.1 ст.12, ч.9 ст.43 Закону України «Про запобігання корупції» повідомило ОСОБА_1 про виявлене порушення та запросило з`явитись 22.08.2019 року о 10-00 год. до Національного агентства з метою надання пояснень по суті вчиненого правопорушення та складання відповідного протоколу. Згідно позначки на зворотному поштовому повідомленні вказаний лист вручено ОСОБА_1 16.08.2019 року. Однак 22.08.2019 року ОСОБА_1 до Національного агентства не з`явився, причини неявки не повідомив.

22.08.2019 року Національне агентство листом з рекомендованим повідомленням за №50-18/64535/19 з роз`ясненням прав повідомило ОСОБА_1 про виявлене порушення та запросило з`явитись 11.09.2019 року о 10-00 год. до Національного агентства з метою надання пояснень по суті вчиненого правопорушення та складання відповідного протоколу. Згідно позначки на зворотному поштовому повідомленні вказаний лист вручено ОСОБА_1 27.08.2019 року.

В протоколі зазначено, що оскільки 11.09.2019 року ОСОБА_1 до Національного агентства не з`явився, що зафіксовано в Акті №891 від 11.09.2019 року, проте надіслав пояснення від 30.08.2019 року, тому уповноваженою особою Національного агентства ОСОБА_3. складено протокол №50-25/1007 від 24.09.2019 року о 14-00 годині в приміщенні Національного агентства у відсутності ОСОБА_1 Другий примірник до цього протоколу з копіями інших матеріалів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до п.10 Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національним агентством, затвердженого рішенням Національного агентства від 09.06.2016 року за №5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.07.2016 р. за №1019/29149, рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення та з описом вкладення не пізніше наступного робочого дня з дня складання протоколу про адміністративне правопорушення із супровідним листом в конверті з позначкою «особисто» направлено ОСОБА_1 .

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення №50-25/1007 від 24.09.2019 року дата вчинення правопорушення - 02 липня 2019 року (дата надання внеску). День виявлення правопорушення - 23.07.2019 року (дата отримання листа ДФС). Місце вчинення правопорушення: АДРЕСА_1 (адреса реєстрації, проживання ОСОБА_1 ).

Посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст.212-15 КУпАП, а саме порушення порядку надання фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації.

В судовому засіданні, яке було призначено на 28 жовтня 2019 року, в яке ОСОБА_1 був викликаний рекомендованим листом, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП, - не визнав та пояснив, що ним дійсно 02 липня 2019 року через відділення Ощадбанку на рахунок виборчого фонду кандидата в депутати ОСОБА_2 було здійснено добровільний внесок у сумі 35000 гривень, проте перед цим він звернувся до Вознесенського відділення ДФС, де йому було усно повідомлено, що він не має податкової заборгованості. 02.07.2019 року об 11.44 він здійснив запит про вказану інформацію в Єдиному реєстрі боржників, де за даними параметрами запиту в Єдиному реєстрі боржників інформація була відсутня, про що надав копію суду. Після цього 30.07.2019 року він отримав листа з ДФС про наявність податкового боргу, проте в іншій сумі, ніж зазначено в протоколі НАЗК, а саме 34,2 грн., який згідно квитанції оплатив 08.08.2019 року. Після того, як був повідомлений НАЗК про можливе складання протоколу знову звернувся до ДФС, де йому усно пояснили, що через відсутність співробітників та значене завантаження податкова заборгованість за травень була внесена ними до бази в липні 2019 року, про що він письмово повідомив НАЗК.

На підставі доданих до протоколу №50-25/1007 від 24.09.2019 року документів встановлено, що згідно з формою повідомлення про відкриття рахунку виборчого фонду кандидат в народні депутати ОСОБА_2 27.06.19 р. відкрив рахунок виборчого фонду № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк» ТВБВ №10014/0174 ф-я Миколаївське обл.

Згідно з випискою за період з 27.06.2019 - 09.07.2019 р. по рахунку № НОМЕР_2 02.07.2019 р. ОСОБА_1 вніс на рахунок готівкові кошти в сумі 35 000,00 грн.

На підставі листа ДФС України від 22.07.2019 року №14391/5/99-99-17-02-16 ДФС України повідомило НАЗК, що за даними інформаційної системи органів ДФС ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 02.07.2019 року мав податковий борг 22,92 грн.

Рішенням НАЗК від 11.08.2016 року №9 визначено уповноважених осіб НАЗК за переліком, що додається. У вказане рішення було внесено зміни рішенням НАЗК від 30.11.2018 року №2849 та ОСОБА_3 включено до переліку уповноважених осіб НАЗК у Департамент з питань запобігання політичної корупції.

Листом від 14.08.2019 року 50-18/62970/19 ОСОБА_1 було запрошено до НАЗК з`явитись на 22.08.2019 року о 10-00 год. з метою надання пояснень по суті вчиненого правопорушення та складання відповідного протоколу, яке він отримав особисто відповідно до поштового повідомлення.

22.08.2019 року Національне агентство листом з рекомендованим повідомленням за №50-18/64535/19 з роз`ясненням прав, повідомило ОСОБА_1 про виявлене порушення та запросило з`явитись 11.09.2019 року о 10-00 год. до Національного агентства з метою надання пояснень по суті вчиненого правопорушення та складання відповідного протоколу, який він отримав особисто.

За вхідним номером 09/76256/19 від 30.08.2019 року НАЗК отримало від ОСОБА_1 письмові пояснення в яких від зазначає, що 02.07.2019 року він звертався до ДФС України Вознесенське управління Головного управління ДФС у Миколаївській області, де йому було повідомлено, що станом на 02.07.2019 року за фізичною особою ОСОБА_1 податкового боргу немає. Також в письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 30.07.2019 року він отримав листа від ДФС України Вознесенське управління Головного управління ДФС у Миколаївській області з податковим повідомленням від 21.05.2019 року №5-1407 на суму податкового зобов`язання 34,2 грн., яке підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення. ОСОБА_1 зазначив, що 08.08.2019 року він сплатив податкове зобов`язання земельний податок з фізичних осіб про що долучив копію листа та квитанцію. Зазначив, що отримавши 16.08.2019 року листа від НАЗК він звернувся до ДФС України Вознесенське управління Головного управління ДФС у Миколаївській області з питанням чому у листі, якого він отримав 30.07.2019 року, було податкове повідомлення від 21.05.2019 року, на що йому відповіли, що у зв`язку з великим завантаженням тільки у липні 2019 року почали вносити в базу податкові зобов`язання травнем 2019 року та пояснили, що податкове зобов`язання він повинен сплатити протягом 60 дів з дня отримання листа, а не з дня внесення в базу. Зазначив, що не порушував встановленого порядку надання фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації та станом з 01.01.2019 року по 02.07.2019 року не отримував жодного податкового повідомлення від ДФС України Вознесенське управління Головного управління ДФС у Миколаївській області. До листа на адресу НАЗК ОСОБА_1 долучив копію податкового повідомлення-рішення від 21.05.2019 року на суму 34,2 грн., яке, за його твердженням від отримав 30.07.2019 року та квитанцію на сплату вказаної суми від 08.08.19 р.

Згідно з Актом №819 від 11.09.2019 року складеним уповноваженими особами НАЗК ОСОБА_3 та ОСОБА_5 11.09.19 р. о 10-00 год. ОСОБА_1 для надання пояснень та складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП, - до НАЗК не з`явився.

Листом від 25.07.2019 р. за №1019/29149, рекомендованим з описом вкладення поштовим відправленням направлено ОСОБА_1 для ознайомлення другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення від 24.09.2019 року №50-25/1007 з копією матеріалів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, надані сторонами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративні відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою адміністративної відповідальності є наявність у вчиненому особою діянні всіх ознак складу правопорушення, передбаченого Законом. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Пункти 4.1. та 4.2 Рішення КСУ від 22 грудня 2010 року

"N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) передбачають наступне:

4.1. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005). Принцип правової визначеності означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки" (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року N 17-рп/2010). Наведені конституційні засади враховуються Конституційним Судом України у процесі перевірки на відповідність Конституції України положень статті 141, частини шостої статті 258 Кодексу.

4.2. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 212-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення порядку надання фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації (саме таку кваліфікацію здійснено НАЗК при складанні протоколу).

Вказана норма є бланкетною, оскільки відсилає до положень Закону України від 5 квітня 2001 року № 2365-III «Про політичні партії» та Закону України від 17 листопада 2011 року № 4061-VI «Про вибори народних депутатів України».

В протоколі №50-25/1007 від 24.09.2019 року уповноваженою особою Департаменту з питань запобігання політичної корупції НАЗК зазначено, що ОСОБА_1 порушив встановлений законом порядок надання фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації, а саме п.8 ч.1 ст.15 Закону України «Про політичні партії в Україні», відповідно до якого не допускається здійснення внесків фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг.

Разом із тим, суд звертає увагу, що в статті 15 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2365-III «Про політичні партії» йдеться саме про внесок на підтримку політичних партій, що не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій: 8) фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг.

Натомість як згідно із протоколом №50-25/1007 від 24.09.2019 року ОСОБА_1 здійснив внесок на рахунок виборчого фонду кандидата в депутати, а не на рахунок політичної партії. Так, згідно із ст.2 Закону України від 5 квітня 2001 року № 2365-III «Про політичні партії» політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

Разом із тим особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в протоколі не зазначено про положення ч.1 та ч.3 ст.50 Закону України від 17 листопада 2011 року № 4061-VI «Про вибори народних депутатів України», яка відсилає до Закону України «Про політичні партії» в частині формування виборчого фонду саме кандидатів в депутати, а не політичних партій.

Крім того, суд враховує, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП, характеризується умислом, зумовленим в першу чергу доведеністю обізнаності особи в наявності у неї непогашеного податкового боргу, усвідомленням таких обставин і здійснення всупереч цьому внеску на підтримання політичної партії чи виборчого фонду кандидата в народні депутати.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вичиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Із листа ДФС України від 22.07.2019 року №14391/5/99-99-17-02-16 ДФС України вбачається, що ДФС на запит повідомило НАЗК, що за даними інформаційної системи органів ДФС ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 02.07.2019 року мав податковий борг 22,92 грн., проте із вказаної відповіді не відомо чи був обізнаний ОСОБА_1 про наявність у нього непогашеного податкового боргу, чи отримував він податкове повідомлення рішення та коли саме.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно пункту 54.5 статті 54 ПКУ платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

31 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №826/14195/16, адміністративне провадження №К/9901/52079/18 (ЄДРСРУ № 76166485) досліджував питання виникнення моменту узгодження податкових зобов`язань визначених контролюючим органом.

За визначенням підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 02.12.2015 у справі № 21-3920а15, для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК, платник податків не вчиняв дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету.

Станом на 02 липня 2019 року, тобто на дату внесення грошового внеску до виборчого фонду кандидата в народні депутати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 як фізичній особі, і як фізичній особі - підприємцю, податковими (контролюючими) органами в яких він обліковується, як платник податків не було надано податкове повідомлення - рішення із зобов`язанням сплатити суму грошового зобов`язання (податкового боргу), а також його ніхто не зобов`язував внести відповідні зміни до податкової звітності.

Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу

Оскільки станом на 02 липня 2019 року жодного податкового повідомлення - рішення ОСОБА_1 не отримував, доказів про це органом, що склав протокол - надано не було, а згідно із поясненнями ОСОБА_1 лише 30.07.2019 року він отримав податкове повідомлення на іншу суму (34,2 грн.), які сплатив 08.08.2019 року, то будь-які донараховані суми грошового зобов`язання не є узгодженими, а відповідно вони не є податковим боргом в розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

Так, надані ОСОБА_1 усні пояснення, надані в судовому засіданні, та письмові пояснення, надані до НАЗК, з долученим до них копіями документів, оригінали яких були оглянуті під час судового засідання, - викликають сумнів в тому що ОСОБА_1 станом на 02.07.2019 року ( дата надання ним внеску) мав інформацію про наявність непогашеного податкового боргу, проте вказують на те, що він вживав заходів для з`ясування такої інформації, оскільки згідно з п. 14.1.175 ст. 14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений Цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Натомість як подані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних на підтвердження того, що: а) мало місце процедура узгодження грошового зобов`язання; б) платнику було встановлено строк дл я погашення такого зобов`язання, відтак він знав і повинен був знати про його існування.

Суд не приймає до уваги інформацію, надану ОСОБА_1 , з Єдиного реєстру боржників станом на 02.07.2019 року, оскільки така інформація відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5 «Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження» стосується виконавчих проваджень.

Аналіз встановлених судом обставин та матеріалів справи, показів особи, яка притягується до відповідальності, - не підтвердили факт обізнаності ОСОБА_1 із тим, що він знав про непогашений податковий борг у сумі 22,92 грн. на момент здійснення ним внеску на рахунок виборчого фонду кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 у сумі 35 000,00 грн. та свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні суб`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП, у вигляді його вини у формі умислу.

За таких обставин провадження по справі відносно ОСОБА_1 слід закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП.

Керуючись ст.ст.212-15, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про адміністративні правопорушення за ст.212-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення постанови до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя Н.Б.Зубар