Справа № 583/1897/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Охтирка Сумська область

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №351607, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов 06.05.2019 року вказаний протокол в тім, що ОСОБА_2 13.04.2019 року о 02 годині 40 хвилин на автодорозі Куземин-Грунь керував автомобілем УАЗ-31512 державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від продування газоаналізатора Alkotest 6810 Драгер та проходження медичного огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину не визнав зовсім та пояснив, що 13.04.2019 року о 02 год. 50 хв., коли він керував автомобілем на автодорозі з с. Куземин до с. Грунь Охтирського району Сумської області його зупинили працівники поліції, які після зупинки наказали йому вийти з транспортного засобу, надати документи, при цьому не пояснивши причину зупинки та не представились належним чином. Після чого йому не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а відразу ж запропонували проїхати до алкоцентру та при цьому не було видано жодного направлення на проходження обстеження щодо стану сп`яніння. Зазначив, що від обстеження на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу він не відмовлявся. Крім того, йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №351607 від 13.04.2019 року, йому не були роз`яснені права, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. В протоколі відсутній підпис свідка ОСОБА_3 , а також не зазначені відомості про його адресу. ОСОБА_2 також зауважив, що відеозапис, доданий до матеріалів справи, містить відмітку дати та часу 13.04.2019 року в проміжок часу від 03:38:39 до 03:48:14, а згідно протоколу про адміністративне правопорушення він був складений 13.04.2019 року о 02:50 год., матеріали справи не містять відомостей про номер, серію та назву відеокамери, за допомогою якої здійснювався відеозапис, в зв`язку з чим просить визнати відеозапис неналежним та недопустимим доказом. Взагалі сам протокол був складений за відсутності свідків. Оскільки наявність події і складу адміністративного правопорушення в його діях працівниками поліції не доведені, просить закрити провадження по справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 13.04.2019 року вночі близько 03:00год. він їхав у автомобілі разом з ОСОБА_2 з с. Куземин в с. Грунь, водієм був ОСОБА_2 , були зупинені працівниками поліції і ОСОБА_2 попросили вийти і він пересів в салон автомобіля поліцейських. Хвилин через 20 поліцейський попросив його як свідка підписатися в протоколі, але йому нічого не відомо, чи пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння, другий свідок під`їхав за ними. Зазначив, що письмові пояснення були ним підписані через десять днів за викликом поліції.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_2 , його представника, свідка ОСОБА_4 , дослідивши додані до протоколу оптичні диски з відеозаписами, письмові докази, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

За диспозицією частини першої статті 130 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частинами 1-5 ст.266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння визначений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до п.п.6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

В судовому засіданні було ретельно досліджено доданий до протоколу відеозапис, з якого вбачається, що 13 квітня 2019 року о 03 од. 40 хв., а не о 02 год. 50 хв., як зазначено в протоколі, поліцейський в салоні службового автомобіля проводить з ОСОБА_2 спілкування в довільній формі, в ході якого запитав, чи вживав він спиртні напої, звідки рухається, де проживає, чи бажає пройти в наркоцентрі огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_2 спочатку вказує, що не вживав спиртне, не вбачає необхідності їхати в наркоцентр, а пізніше відповів, що вживав пиво. При цьому поліцейський запитав ще раз, чи є необхідність їхати в наркоцентр і сам же відповів, що також не вбачає в цьому необхідності, оскільки відчуває запах алкоголю від ОСОБА_2 оглянутого відео файлу вбачається, що поліцейський дійсно не запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не склав відповідного акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в цій частині жодних письмових доказів до протоколу не додано.

Крім того, поліцейський не роз`яснив ОСОБА_2 його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, не повідомив про складення протоколу про адміністративне правопорушення, не залучив свідків, хоча у самому протоколі свідки ним зазначені, однак не вказана адреса місця проживання свідка ОСОБА_3

Так, відповідно до п.1-7 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

В разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд повинен проводитися в закладах охорони здоров`я, в іншому випадку можна стверджувати про порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння, визначеної ст. 266 КУпАП та п.п. 6,7 розділу І Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Згідно п.9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п.6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як встановлено судом з дослідженого відеозапису, при складанні вказаного протоколу працівниками патрульної поліції не роз`яснено ОСОБА_2 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на захист, не роз`яснено про що саме складається протокол та за які саме порушення.

Суд критично оцінює письмові пояснення ОСОБА_2 , викладені у графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», де вказано, що сьогодні 13.04.2019 року випив 1 л. пива, після чого керував автомобілем, продувати газоаналізатор Драгер та їхати до мед закладу для встановлення факту вживання алкоголю немає необхідності, з порушенням згоден. Наведені письмові пояснення суд не може прийняти до уваги, в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що йому не пропонували працівники поліції пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спецтехзасобів, Драгер не пред`являли, а написав такі пояснення в протоколі зі слів поліцейського. Відеоматеріалами, доданими до протоколу, не підтверджується вина ОСОБА_2 за викладених у протоколі обставин.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено судам, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Конституції України, статтею 62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено ч.2, п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку; кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, вирішуючи справу в межах складеного протоколу у відповідності до положень ст.ст.254, 279 КУпАП приходжу до висновку, що допустимих доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного не надано, а тому провадження у справі відносно нього підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О. Ярошенко