АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/106/19 Справа № 709/1997/18 Головуючий по 1 інстанції Чубай В. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Торопенко М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Торопенко М.В., за участю адвоката Солод О.Л. в інтересах ОСОБА_4 в відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_4, які надійшли із Чорнобаївського районного суду Черкаської області,за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12.11.2018 року,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 наро

дження, українця, громадянина України, не працюючого,

проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 352,4 грн..

Відповідно до постанови суду 1 інстанції, ОСОБА_422.09.2018 року о 22год., по вул. Свободи в смт Чорнобай Черкаської області керував автомобілем ВАЗ-2107 р.н. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився в установленому законом порядку в Чорнобаївській ЦРЛ, Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.2.9 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій вказує, що він не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції. Тобто суд розглянув справу і виніс рішення без його присутності, а тому не міг скористатись правом на захист, а дізнався про розгляд адміністративної справи щодо нього лише 03.01.2019 року, коли отримав оскаржувану постанову суду. За таких обставин вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду щодо нього ним пропущений з поважних причин, а тому просить поновити строк звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції. Що стосується фактичних обставин вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то він себе винним не визнає.

Вказує, що оскільки суд розглянув справу в його відсутність, а тому порушив його права на безпосередню участь у розгляді справи в суді першої інстанції, просить постанову суду скасувати як незаконну, яка постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а провадження в справі закрити, за відсутності в його діях складів адміністративних правопорушень, за які його притягнено судом першої інстанції до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що від проходження встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння не відмовлявся, а в протоколі висловив лише свою незгоду з підозрою поліцейського.

Також вказується апелянтом, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом його вини.

Перевіривши матеріали справи,вислухавши доводи захисника, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Із постанови суду 1 інстанції вбачається, що суд в мотивувальній частині формально лише вказав, що ОСОБА_4. повторно в судове засідання не з'явився, не навівши причин неявки останнього в судове засідання.

В матеріалах справи також відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_4. про час, місце, та дату розгляду справи судом щодо нього. За таких обставин, ОСОБА_4. з поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду 1 інстанції щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому строк на апеляційне оскарження ОСОБА_4, постанови суду першої інстанції, необхідно поновити, надавши йому можливість на безпосередню участь при розгляді справи щодо нього судом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, розглянувши справу без присутності особи, стосовно якої складений протокол, за відсутності будь-яких відомостей про належне повідомлення особи про дату і час судового розгляду, враховуючи при цьому відсутність у справі даних про отримання особою копії протоколу чи взагалі ознайомлення з ним, істотно порушив право ОСОБА_4 на захист в контексті права особи на справедливий суд відповідно до положень ст. 6 ЄКПЛ, оскільки останній не мав змоги постати перед судом, заявляти клопотання, мати захисника,просити про допит свідків тощо.

З огляду на це, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Після цього, суд апеляційної інстанції, не маючи процесуальних повноважень повернути справу на повторний розгляд до місцевого суду за указаних обставин, вважає необхідним самостійно оцінити всі обставини та наявні докази й ухвалити законне і справедливе рішення з неухильним дотриманням права ОСОБА_4 на захист в усіх аспектах його розуміння, а саме забезпечивши йому можливість брати участь у судовому засіданні, користуватися правовою допомогою професійного адвоката, бути ознайомленим з усіма матеріалами справи тощо.

ОСОБА_4 заперечує факт керування ним автомобілем за обставин, описаних у протоколах про адміністративне правопорушення, проте він має бути визнаний винним за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його винність у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №106822 від 22.09.2018 року (а.с.2), висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_4.(а.с.1), з якого вбачається, що огляду в установленому порядку на стан наркотичного чи іншого сп'яніння проводився в Золотоніській ЦРБ.

Тобто, факт керування ОСОБА_4 автомобілем в стані наркотичного сп'яніння в установленому порядку встановлений, а тому доводи ОСОБА_4 про не встановлення факту керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, є безпідставним.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою, як така, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства, а також з порушенням права ОСОБА_4 на позбавлення його права на безпосередню участь в судовому засіданні при розгляді справи щодо нього в суді 1 інстанції, а тому наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

ОСОБА_4 поновити строк на апеляційне оскарження постанови Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2018 року.

Постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2018 року, якою ОСОБА_4визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 352,4 грн. - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, КУпАП., й провадження у справі закрити, у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Торопенко