Справа № 445/2049/18 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 33/811/382/19 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - один рік.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 , 20.09.2018 року о 21 год. 34 хв. по вулиці Кармелюка, 12 у м. Золочів Львівської області, на території недіючого радіозаводу керував автомобілем марки Фольксваген транспортер т4 р.н. " НОМЕР_1 " в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у Золочівській ЦРЛ. Крім того, ОСОБА_1 , 20.09.2018 року о 21 год. 34 хв. по вулиці Кармелюка, 12 у м. Золочів Львівської області, на території недіючого радіозаводу керуючи автомобілем марки Фольксваген транспортер т4 р.н. " НОМЕР_1 " не вибрав безпечної дистанції внаслідок чого в`їхав у припаркований автомобіль марки Рено Сценік р.н. " НОМЕР_2 ", що призвело до ДТП, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, скасувати її та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування покликається на те, що дана постанова не відповідає обставинам справи, а тому підлягає скасуванню. Вказує, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так як вийшовши з роботи, впав і втратив свідомість. Прийшов до свідомості у приймальному відділенні Золочівської районної лікарні, скільки часу був без свідомості не пам`ятає. Крім цього, звертає увагу, що жодних викликів в суд першої інстанції не отримував, тому йому не відомо про розгляд справи та її результати.

Вивчивши матеріали справи №445/2049/18, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції вказав, що підтримує свою апеляційну скаргу, а також пояснив, що жодних повідомлень про розгляд справи не отримував. Вказав, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так як вийшовши з роботи поставив ногу на нерівний ґрунт, впав, втратив свідомість, а лише в приймальному відділенні Золочівської районної лікарні пришов до себе.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вищенаведеної постанови, то судом апеляційної інстанції встановлено, що про дану постанову останній дізнався лише після звернення до суду з вимогою про стан розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримався.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 081215 від 21.10.2018 року, висновком заступника начальника СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 за фактом дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої учасника ДТП отримали тілесні ушкодження від 02.10.2018 року,письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , висновком № 348 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції По епізоду вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 081214 від 21.10.2018 року, схемою місця ДТП від 20.09.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Крім цього, в письмових поясненнях свідка ОСОБА_3 вказано, що ОСОБА_1 після ДТП 20.09.2018 року о 21 год. 34 хв. сказав останньому, що переплутав педалі, після чого останній викликав працівників поліції. Свідок ОСОБА_4 пояснив, що одразу після ДТП відкрив двері автомобіля ОСОБА_1 , останній випав з автомобіля, не пам`ятає хто викликав швидку допомогу.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Більше того, посилання апелянта про те, що працівниками поліції не було встановлено факт керування транспортним засобом не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про те, що постанова судді винесена без його участі, чим порушено право правопорушника на справедливий судовий захист, а сам правопорушник був позбавлений права дати свої пояснення, то це порушення усунуте судом апеляційної інстанції. Правопорушник дав свої пояснення по суті справи та апеляційної скарги і повністю підтримав вимоги передбачені в апеляційній скарзі.

Щодо доводів особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що працівник поліції ОСОБА_5 ввів його в оману, то такі нічим не підтвердженні. Більше того, ОСОБА_1 не звертався до правоохоронних органів на дії вищенаведеного працівника поліції.

Також, ОСОБА_1 вказав, що вийшовши з роботи поставив ногу на нерівний ґрунт, впав, втратив свідомість, а лише в приймальному відділенні Золочівської районної лікарні пришов до себе, проте жодних підтверджуваних даних не надав.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкцій ч.1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Золочівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року.

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постановуЗолочівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук