Номер провадження: 33/813/793/19
Номер справи місцевого суду: 522/7062/19
Головуючий у першій інстанції Осіік Д. В.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О. за участю секретарів судового засідання Пойзнер В.Є. та Гасанової Л.Я.к., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2019 року було закрито провадження у справі про адміністративне порушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП у відношенні

ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Татарбунари, тимчасово не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до оскаржуваної постанови судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України, не своєчасно подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги ст. 45 Закону та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оскаржувана постанова суду не містить висновків щодо його винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Судом першої інстанції було встановлено, що на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, у зв`язку з чим судом було прийнято рішення про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне порушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі про адміністративне порушення у відношенні ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а при судовому розгляді були порушені норми матеріального та процесуального права. Так, ОСОБА_1 наполягає на тому, що ні Законом України «Про запобігання корупції», ні іншими нормативними актами не передбачений кінцевий термін подачі декларації особою у випадку, передбаченому ч.2 ст.45 даного Закону - в разі припинення здійснення діяльності, що виключає наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення у виді несвоєчасного подання декларації.

Також зазначає, що судом першої інстанції не наведено доводів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 вини у формі прямого умислу, спрямованого на несвоєчасне подання декларації.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. В даному випадку, для встановлення події правопорушення, зазначеного у передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка була суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України, не своєчасно подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги ст. 45 Закону.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом дослідження доказів у справі.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд першої інстанції дійшов не встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, вважаючи доведеним факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Апеляційний суд не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У разі встановлення відсутності складу адміністративного правопорушення у діянні особи, суд повинен закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був звільнений з посади заступника начальника відділу контролю в аграрній галузі, екології та природокористування Південного офісу Держаудитслужби згідно Наказу начальника Південного офісу Держаудитслужби №34-о від 29.01.2019 року.

Оскільки посада, з якої був звільнений ОСОБА_1 , відноситься до посад державної служби, ОСОБА_1 являється суб`єктом декларування та мав подати декларацію з причини настання такої підстави, як припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що передбачено положеннями Закону України «Про запобігання корупції».

З протоколу №311 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 19.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, 30.01.2019 року, тобто на наступний день після звільнення.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 дізнався про своє звільнення в день ознайомлення з наказом 29.01.2019 року, та визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що через відсутність інформації про доходи члена родини (дружини) та необхідність витрачання певного часу для заповнення декларації, він був об`єктивно позбавлений можливості заповнити та подати декларацію в день звільнення - 29.01.2019 року.

Порядок подачі щорічної декларації суб`єктами декларування являється відмінним від порядку подачі декларації особою в разі припинення нею діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, керуючись зазначеними положеннями, враховуючи те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції взагалі не зазначений строк, на протязі якого має бути подана декларація суб`єктом декларування в разі припинення ним діяльності, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність порушення ОСОБА_1 строків подачі декларації як особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та залишив недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Вказана неповнота в свою чергу призвела до невідповідності висновків суду, викладених в оскарженій постанові, фактичним обставинам справи.

Із врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є необґрунтованим та не знайшов свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2019 року, якою провадження у справі про адміністративне порушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення - скасувати.

Винести нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко