1Справа № 335/3531/19 3/335/811/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріал, що надійшов з сектора УПП в м. Запоріжжі ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2019 року о 20 годині 45 хвилин на а.м. Н08 Бориспіль Дніпропетровськ 437 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos,», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зінниці очей не реагують на світло). На вимогу працівника поліції в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку. Порушення скоєно повторно протягом року, чим водій порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судові засідання 08.05.2019р., 24.05.2019 р. та 10.06.2019 р. ОСОБА_1 не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи суду не надходило.

В матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно до якого ОСОБА_1 отримано судову повістку про виклик у судове засідання на 08.05.2019 року, що свідчить про те, що ОСОБА_1 обізнаний про те, що протокол відносно нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.130 КУпАП перебуває на розгляді у суді , проте у судові засідання він не з`являється, рухом справи не цікавився, будь-яких заяв (клопотань) не надав, пояснень з приводу обставин інкримінованого порушення не навів.

Разом із тим, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії БД №276356 від 23.03.2019 року та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмові пояснення водія ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що водій допустив порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно п.п. 1-3 ст. 256 КУпАП , у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №276356 від 23.03.2019р. складений уповноваженою особою, підписаний поліцейським, який його склав, свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Із пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився проходити медичний огляд на стан сп`яніння. Пояснення свідків відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити, підписані свідками та не суперечать обставинам викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Більш того, із пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 від 23.03.2019 року вбачається, що 23.03.2019 року він був зупинений працівниками поліції на дорозі Н08 437 км, після чого йому було запропоновано пройти медичний огляд в наркодиспансері у встановленому законом порядку. Від проходження медичного огляду він відмовився у присутності двох свідків. Про відповідальність за ст. 130 КУпАП ознайомлений.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, як вчинене порушення, передбачене диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП повторно. Однак, матеріали справи не містять даних про визнання винним ОСОБА_1 протягом року за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому матеріал про адміністративне правопорушення раніше повертався органу, який склав протокол на дооформлення саме з цих підстав, однак на теперішній час дані про визнання ОСОБА_1 винним протягом року за ч.1 ст.130 КУпАП не встановлені.

Отже, не було підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, не зважаючи на те, що стосовно ОСОБА_1 23.03.2019 року був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП є неправильною, оскільки на час вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, він не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та адміністративне стягнення за вчинення цього правопорушення на нього не накладалось.

Оскільки під час формування адміністративного матеріалу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, станом на 23.03.2019 року не було визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому в даному випадку ознака повторності відсутня. Тому суд приходить до висновку про необхідність перекваліфікувати скоєне ОСОБА_1 27.03.2019 року правопорушення з ч.2 ст.130 КпАП України на ч.1 ст. 130 КпАП України.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД№276356, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи, тобто всі необхідні відомості, які визначені законом; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,які зазначили про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння; поясненнями ОСОБА_1 , який зазначив про відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

За викладених обставин, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , з метою виховного впливу та запобіганню вчинення зазначеною особою нових правопорушень, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 24, 33, 40-1, 130, 268, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Апаллонова