Справа № 199/3900/19
ПОСТАНОВА

іменем України

27 червня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участю:

- ОСОБА_2 стосовно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

-потерпілого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.04.2019 серія ОБ №134647 слідує, що 26.04.2019 о 08.40 годині водій ОСОБА_1 у місті Дніпрі по вулиці Луговській 255, керуючи транспортним засобом ВАЗ НОМЕР_1 НОМЕР_2 з причепом НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Leaf державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. У вину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 виразив незгоду з складеним протоколом, та вказав, що саме через дії ОСОБА_3 сталося ДТП.

У судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що дії ОСОБА_1 призвели до ДТП.

Судом 17.05.2019 із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено у межах адміністративного провадження №199/3898/19 за фактом цього ж ДТП за звинуваченням ОСОБА_3 судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_3 і ОСОБА_1 .?

2) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_3 і ОСОБА_1 уникнути даної пригоди?

3) дії кого з водіїв, ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

Так, 25.06.2019, до суду з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшов висновок експерта від 11.06.2019 року за №11/10.1/464, у відповідності до якого, згідно пояснень водія ОСОБА_3 , водій ОСОБА_3 мав діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, а водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху.

Технічна можливість запобігти вказаній ДТП для водія автомобіля «NissanLeaf» ОСОБА_3 його односторонніми діями не визначалась. Тобто водій ОСОБА_3 не мав технічної можливості запобігти зіткнення транспортних засобів.

Технічна можливість запобігти вказаній ДТП для водія автомобіля ВАЗ- 21074 ОСОБА_1 визначалась виконанням ним вимог п.п. 10.1 та 12.3Правил дорожнього руху і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати.

При заданому механізмові події, в діях водія автомобіля «NissanLeaf» ОСОБА_3 невідповідностей вимогам п. 12.3Правил дорожнього руху не вбачається.

При заданому механізмові події, дії водія автомобіля ВАЗ-21074 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 12.3Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Також, згідно пояснень водія ОСОБА_1 , в даній дорожній обстановці водій автомобіля «NissanLeaf» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1Правил дорожнього руху.

В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21074 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Технічна можливість запобігти вказаній ДТП для водія автомобіля «NissanLeaf» ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати. Відповісти на поставлене питання в частині того чи має (не мав) водій автомобіля ВАЗ- 21074 ОСОБА_1 технічну можливість запобігти ДТП, при заданому механізмі пригоди не надається можливим.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, зокрема аналізуючи наявний у матеріалах висновок експерта та протокол згідно якого ОСОБА_1 висунуте порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, що у свою чергу не узгоджується з вищезгаданим висновком експерта де зазначено про необхідність останнім виконання вимог п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху у відповідності до аналізу пояснень кожного окремо, учасників ДТП , при цьому суду не вдається можливим дійти ґрунтовного переконання про наявність винності водія ОСОБА_1 , а тому вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як свідчать матеріали даної справи, суд при розгляді справи врахував роз`яснення про які зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та рішення ЄСПЛ, які згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкові і для працівників Національної поліції, уповноваженими особами на складання протоколу не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, те що за наявних у матеріалах провадження доказах не можливо зробити висновок про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вини у ДТП, оскільки те що ОСОБА_1 порушив вимог 13.1 Правил дорожнього руху та саме його дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП належним чином не підтверджено, а тому слід вважати, фактично порушення ним вимог Правил дорожнього руху ґрунтується на припущеннях у зв`язку з чим провадження по справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

27.06.2019