Справа № 199/7607/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі секретаря судового засідання Павлюка С.М., прокурора Паська Д.Д., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Коваленко Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого заступником голови Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника голови Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, з розташуванням робочого місяця за адресою: м. Дніпро, АДРЕСА_2 -Нижньодніпровський р-н, пр. Мануйлівський, б. 31, будучи згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та суб`єктом декларування відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 зазначеного Закону вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, за наступних обставин:

18 грудня 2018 року ОСОБА_1 здійснив продаж майна - земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 132153 (сто тридцять дві тисячі сто п`ятдесят три) гривні, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстровано приватним нотаріусом Шрамко В.В. 18 грудня 2018 року о 14:10:54 год. (номер запису про право власності 29513771).

Таким чином, ОСОБА_1 18 грудня 2018 року після вчинення у нотаріальній конторі за адресою: АДРЕСА_3 , дій щодо продажу земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_2 , був достовірно обізнаний про загальну вартість проданого ним майна, яка становила 132153 (сто тридцять дві тисячі сто п`ятдесят три) гривні.

Тобто з 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 був зобов`язаний у десятиденний строк, з моменту отримання доходу, письмово повідомити про це Національне агентство, так як у нього, як суб`єкта декларування, відбулася суттєва зміна у майновому стані. Однак в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 та 6 розділу II рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10 червня 2016 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року за № 958/29088, не подав у десятиденний строк з моменту отримання доходу відповідне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а подав таке повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування поза межами десятиденного строку, а саме 19 березня 2019 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт вчинення ним правопорушення. Пояснив, що дійсно він був зареєстрованим власником земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0978 га, кадастровий номер :09:192:0407. 18 грудня 2018 року він уклав з ОСОБА_3 договір купівлі продажу зазначеної земельної ділянки, за яким він продав останньому земельну ділянку за фактичну суму продажу у розмірі 52000 грн., яка була розділена на шість часток та виплачувалася рівними частинами протягом грудня 2018 - 2019 року. В договорі була вказана сума 132153 грн. на рівні мінімальної оціночної вартості ділянки, як про це йому порадив ріелтор, але фактично таку суму від покупця він не отримував. 19 березня 2019 року ним була подана декларація про суттєві зміни в майновому стані, в якій він відобразив отримання доходу від відчуження вищевказаної земельної ділянки в розмірі 132153 грн., тому що з цієї суми були сплачені податки, які нараховувалися до кінця І кварталу 2019 року. Цю ж суму доходу він відобразив і в щорічній декларації за 2018 рік, яку подав 20 березня 2019 року.

Надаючи оцінку дослідженим доказам, встановленим на їх підставі фактичним обставинам, та співставляючи їх з відповідними приписами чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до підпункту «в» пункту 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці.

Наявність у ОСОБА_1 статусу посадової особи місцевого самоврядування, окрім визнання самим ОСОБА_1 , підтверджується відомостями, наданими Амур-Нижньодніпровською районною у місті Дніпрі радою, за якими згідно розпорядження голови районної у місті ради від 24 травня 2017 року № 42-РК ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів і цим же розпорядженням йому був присвоєний 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах відповідної 4 категорії.

Вказана інформація узгоджується і з письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими на стадії збору матеріалів про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 , згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону є посадовою особою місцевого самоврядування, а отже є і суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Частиною другою ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції Закону України № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року), передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 1762 гривень. Отже, 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2018 року дорівнює 88 100 грн.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Рішенням Національного агентства від 10 червня 2016 року № 3 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 961/29091) затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування та правила заповнення форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр).

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи. Перший етап - з 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2016 року, в тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування:

?щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів;

?декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону № 1700-VII (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону № 1700-VII відповідальне та особливо відповідальне становище;

?повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 15 серпня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

На виконання вимог ч. 1 ст. 45 Закону, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів, 27 березня 2018 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2017 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua, що підтверджує обізнаність ОСОБА_1 з вимогами фінансового контролю, передбаченими Розділом VII Закону, з порядком роботи реєстру та вміння користуватися ним.

З дослідженої судом копії нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки вбачається, що 18 грудня 2018 року між ОСОБА_1 , як продавцем, та ОСОБА_3 , як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0978 га, кадастровий номер :09:192:0407, вартістю (згідно договору за домовленістю сторін) 132153 (сто тридцять дві тисячі сто п`ятдесят три) гривні.

Зі змісту договору вбачається (п. 4), що до підписання договору купівлі-продажу ОСОБА_4 , як продавцю вищевказаної земельної ділянки, від покупця ОСОБА_3 за продаж земельної ділянки були передані всі грошові кошти згідно вартості за домовленістю у загальному розмірі 132153 (сто тридцять дві тисячі сто п`ятдесят три) гривні .

Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу від відчуження нерухомого майна у розмірі 132153, ОСОБА_1 подав 19 березня 2019 року шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua.

Згідно офіційної відповіді голови Національного агентства з питань запобігання корупції Корчак Н.М. від 02 березня 2017 року № 03-05/4886/17 на запит Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо роботи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Суд враховує, що на стадії оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була надана розписка від ОСОБА_3 , датована 18 грудня 2018 року, за якою останній зобов`язується виплачувати ОСОБА_1 за вищевказану земельну ділянку грошову суму в розмірі 52000 грн. шістьма рівними частинами до 18 червня 2019 року.

Надаючи оцінку зазначеному доказу, суд виходить з того, що зміст розписки суперечить змісту нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки, за п. 5 якого ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 грошові кошти за земельну ділянку в розмірі саме 132153 грн. і отримав їх повністю до підписання договору, тобто до 18 грудня 2018 року.

Також, як в же зазначено вище, ОСОБА_1 19 березня 2019 року надав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані в якому зазначив отримання доходу від відчуження нерухомого майна в розмірі 132153 грн.

Таку ж суму доходу, отриманого від відчуження нерухомого майна, ОСОБА_1 зазначив у своїй декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік.

За наведених обставин, відповідні твердження ОСОБА_1 щодо розміру доходу, отриманого від продажу земельної ділянки, і відомості, що містяться у розписці від імені ОСОБА_3 , відхиляються судом як такі, що спростовані сукупністю вищенаведених доказів, що узгоджуються між собою, є належними, допустимими і достовірними.

Надаючи оцінку доводам захисника щодо відсутності повноважень у співробітників поліції на складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності попередньої перевірки та висновку НАЗК, суд виходить з того, що у відповідності до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції є органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції, а тому органи прокуратури, які входять до переліку уповноважених суб`єктів, наділені повноваження спрямованими на протидію та запобігання корупції. Відповідно до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції. Статтею 33 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень. Для опитування поліцейський може запросити особу, до поліцейського приміщення. Відповідно до абзацу другого пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), в даному випадку, яке передбачене ст. 172-6 КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Таким чином, доводи захисника про те, що працівники Управління захисту економіки фактично діяли з перевищенням своїх повноважень, оскільки повноваженнями щодо вчинення таких дій наділені виключно НАЗК, як спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, є неприйнятними та спростовуються вищенаведеними положеннями закону.

Так само суд відхиляє і посилання захисника на те, що постановою КМУ № 841 від 02 вересня 2019 року ліквідовано як юридичну особу публічного права Департамент захисту економіки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції, оскільки відповідна постанова КМУ набрала чинності лише 21 вересня 2019 року, тобто вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Надаючи оцінку доводам захисника щодо відсутності суб`єктивної сторони правопорушення в діяннях ОСОБА_1 у формі умислу (прямого, чи непрямого), суд виходить з того, що склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП характеризується умисною формою вини, тобто може бути вчинений тільки з прямим чи не прямим умислом. Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисними за умови усвідомлення особою протиправного характеру своєї дії чи бездіяльності. Таке усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій, в даному випадку, місцевого самоврядування, пройшла спеціальну перевірку, подала відповідну декларацію та подає щорічні декларації, була попереджена і виконала вимоги законодавства щодо фінансового контролю в частині подання щорічних декларацій, прийняла і підписала присягу тощо. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 , будучи службовцем місцевого самоврядування подавав щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2017-2018 роки шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі. Зазначене свідчить, що ОСОБА_1 був ознайомлений з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі і щодо вимог про фінансовий контроль і, вступаючи на публічну службу, не міг не знати про обмеження та вимоги, які встановлені законом при проходженні такої служби. Наведене узгоджується і з тим, що Закон України «Про запобігання корупції» є вільним у доступі, як і роз`яснення НАЗК щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3 з наступними змінами та доповненнями. При цьому, перебуваючи на публічній службі ОСОБА_1 не міг не розуміти, що стосовно нього застосовуються вимоги щодо фінансового контролю, в тому числі й вимоги щодо повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, як додаткового заходу здійснення фінансового контролю. Сукупність наведених обставин доводить, що несвоєчасно повідомивши про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 діяв з непрямим умислом, оскільки усвідомлював (не міг не усвідомлювати), що таким чином порушує вимоги фінансового контролю, тобто усвідомлював протиправний характер своїх діянь, передбачав їх шкідливі наслідки і свідомо допускав настання цих наслідків.

Надаючи оцінку доводам захисника щодо закінчення строку накладення адміністративного стягнення, суд виходить з того, що згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Днем виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день, коли суб`єкт складання протоколу про адміністративне правопорушення отримав відомості, беззаперечні та достатні для встановлення складу адміністративного правопорушення. В даному конкретному випадку, з огляду на матеріали адміністративної справи, днем виявлення правопорушень є 10 вересня 2019 року, тобто коли суб`єкт складання протоколу отримав останні відомості, необхідні для встановлення складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а саме отримав листи прокуратури Дніпропетровської області від 09 вересня 2019 року, згідно якого зібраний УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України стосовно ОСОБА_1 матеріал визнано достатнім для вручення останньому протоколу про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Отже, строк накладення адміністративного стягнення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, станом на день винесення постанови судом першої інстанції не сплив. Окрім цього, суд вважає за необхідне зауважити, що згідно вимог ч. 4 ст. 277 КУпАП, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо). Постановою суду від 25 вересня 2019 року, строк розгляду адміністративної справи про адміністративне корупційне правопорушення було зупинено до фактичної явки ОСОБА_1 до суду, оскільки останній з поважних причин не може прибути до суду разом з захисником. Після винесення зазначеної постанови ОСОБА_1 фактично прибув до суду лише 25 жовтня 2019 року.

З вищенаведених підстав суд відхиляє і доводи захисника про те, що співробітниками поліції порушені вимоги ст. 254 КУпАП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, оскільки, як встановлено судом, протокол про адміністративне правопорушення було складено 11 вересня 2019 року, тобто наступного дня після отримання підрозділом поліції відомостей, необхідних для встановлення складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Суд не враховує посилання сторони захисту на те, що відсутність в матеріалах справи зазначених захисником запиту та відповіді на запит свідчить про відсутність доказів вчинення правопорушення, оскільки таке твердження ґрунтується на довільній оцінці стороною захисту наявних в справі доказів, сукупність яких поза всяким розумним сумнівом достатньо доводить винуватість ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідні доводи захисника судом відхиляються і підстави для закриття провадження у справі через порушення процедури складання протоколу, відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та закінчення строку накладення адміністративного стягнення відсутні.

Сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 отримала разовий дохід від відчуження нерухомого майна у розмірі, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, та несвоєчасно повідомив про такі суттєві зміни у майновому стані, хоча не мав для цього будь-яких об`єктивних перешкод.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення, строк несвоєчасності подання відповідного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, відсутність у ОСОБА_1 критичної оцінки вчиненого діяння. За перелічених фактичних обставин суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 120 (ста двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2040 (дві тисячі сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

25.10.2019