Справа № 565/1617/19
Провадження № 3/565/817/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Демчини Т.Ю., з участю секретаря судового засідання Ковальчук В.С., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Русін Т.С., розглянувши матеріали Вараського ВП ГУНП України в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Краснодарського краю Російської Федерації, громадянки України, суб"єкта підприємницької діяльності-фізичної особи, проживаючої в АДРЕСА_1 , за ст.185 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 12 серпня 2019 року в 00.10 год. по вул.Набережна в м.Вараш ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції за керування транспортним засобом без увімкнення фар ближнього світла у темну пору доби та за зовнішніми ознаками перебувала у стані алкогольного сп`яніння; на неодноразові законні вимоги працівників поліції залишитися на місці події до завершення оформлення адміністративних матеріалів не реагувала, намагалась зникнути з місця події, шарпала працівників поліції за однострій, вдарила поліцейського по обличчю, чим вчинила злісну непокору законним вимогам і розпорядженням поліцейського. Діяння ОСОБА_1 кваліфіковане за ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, не визнала та пояснила, що 12.08.2019 у нічний час вона перебувала у власному транспортному засобі на вул.Набережній в м.Вараш Рівненської області, разом з чоловіком, дочкою та малознайомою особою - чоловіком, якого попросила довезти їх додому. У цей час за їх автомобілем рухався автомобіль поліції, і малознайомий чоловік зупинив автомобіль ОСОБА_1 та швидко пішов від нього. Вона взяла ключі від автомобіля та підійшла до працівників поліції, які також зупинили патрульний автомобіль та вийшли на вулицю. Працівники поліції попросили її надати документи на автомобіль, яких з собою вона не мала. Вони почали хапати ОСОБА_1 за руки, а після того, як вона спробувала дістати мобільний телефон заламали їй руки за спину. Поліцейський ОСОБА_2 . висловлював їй вимогу залишатись на місці події, пояснював, що причиною зупинки їх автомобіля став рух у нічну пору доби з вимкненими фарами. При цьому будь-яких документів у її присутності не складали, будь-яких матеріалів на ознайомлення їй не надавали, процесуальні права не роз`яснювали. Намірів залишати місце зупинки автомобіля вона не мала, проте хотіла відійти на тротуар з проїжджої частини, будь-якого опору працівникам поліції вона не чинила. Усі вимоги поліцейських вона виконувала, за формений одяг їх не шарпала, будь-яких ударів поліцейським не наносила,.

З письмових заперечень, поданих ОСОБА_1 , вбачається її незгода з висновком поліцейських про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, зокрема, через відсутність належних і допустимих доказів вчинення нею правопорушення, також вона звертає увагу на порушення вимог КУпАП при документуванні події та складенні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, поліцейських було троє, хоча представився лише один з них, службові посвідчення вони не показували, хто перебував за кермом автомобіля не з`ясовували, безпідставно застосували до неї грубу фізичну силу, час вчинення правопорушення, зазначений у протоколі, відрізняється від таких даних, зазначених у рапортах поліцейських, у протоколі міститься неконкретне зазначення місця вчинення правопорушення, факт її відмови від підпису протоколу жодним чином не підтверджений, складення протоколу відбувалось у її відсутності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Русін Т.С. звертала увагу суду на те, що оскільки ОСОБА_1 не була водієм, будь-які заходи, що застосовувались працівниками поліції до неї як до водія, є незаконними, у тому числі і вимога залишатись на місці події до завершення складення матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності, злісної непокори вимогам поліцейських ОСОБА_1 не допускала, у протоколі зазначено про встановлення особи ОСОБА_1 з посвідчення водія, якого вона при собі не мала, свідка ОСОБА_3 у місці зупинки її автомобіля не було. З цих підстав захисник вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП підлягає закриттю.

Опитати під час розгляду матеріалів поліцейських Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Маринича С.І., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення свідка ОСОБА_3 не представилось можливим у зв`язку з їх неявкою до суду та неповідомленням про причини такої неявки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши надані матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

З письмових пояснень зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення як свідка ОСОБА_3 вбачається, що він 12.08.2018 близько 00.05 год. рухався по вул.Набережна в м.Вараш Рівненської області та зупинився у місці зупинки працівниками поліції автомобіля «Сузукі» н.з. НОМЕР_1 РВ. Він побачив, що працівники поліції розмовляють з водієм даного автомобіля ОСОБА_1 , був свідком висунення працівниками поліції ОСОБА_1 вимоги залишатись на місці зупинки даного транспортного засобу до завершення оформлення адміністративних матеріалів, однак на неодноразові повторні вимоги працівників поліції водій ОСОБА_1 не реагувала, чинила активний опір та намагалась залишити місце події, шарпала поліцейських за верхній одяг, здійснювала супротив, одного із поліцейських вдарила рукою по обличчю, а працівники поліції весь час хотіли лише упередити ОСОБА_1 від ухилення від відповідальності, багаторазово повторювали вимоги та тримали за руки.

З рапортів начальника СРПП № 3 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 та поліцейського СРПП № 3 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Шах ОСОБА_6 від 12.08.2019 вбачається, що ними спільно з поліцейським ОСОБА_5 під час патрулювання міста поблизу ресторану «Маєток» було виявлено автомобіль «Сузукі Ліана», н.з. НОМЕР_1 РВ, який рухався без увімкнених фар ближнього світла у темну пору доби, який з метою припинення правопорушення було вирішено зупинити, що було здійснено по вул.Набережній поблизу будинку № 21 по м-ну Вараш в м.Вараш Рівненської області. За кермом автомобіля перебувала ОСОБА_1 , яка на вимогу працівників поліції відмовилась пред`являти посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб, за зовнішніми ознаками перебувала у стані алкогольного сп`яніння. З меторою належного оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 працівниками поліції було висунуто вимогу залишатися на місці зупинки транспортного засобу, однак на неодноразові повторні вимоги водій ОСОБА_1 не реагувала, чинила активний опір та намагалася залишити місце події, шарпала поліцейських за однострій, здійснювала супротив, вдарила поліцейського рукою в обличчя, чим вчинила злісну непокору законним вимогам і розпорядженням поліцейського.

З наданих відеозаписів з боді-камер поліцейських Вараського ВП ГУНП в Рівненській області вбачається, що у місці зупинки автомобіля «Сузукі Ліана», н.з. НОМЕР_1 РВ, поліцейськими ОСОБА_1 неодноразово висувалась вимога залишатись на місці зупинки транспортного засобу до завершення складення матеріалів про притягнення її до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відходила від поліцейських на кілька метрів, після чого вони неодноразово повторювали вимогу не залишати місце до завершення складення адміністративних матеріалів. На відеозаписі видно, що поліцейські намагались утримувати ОСОБА_1 на місці шляхом тримання її за руки, застосували до неї фізичну силу, загинали руки за спину.

Статтею 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як вбачається з диспозиції вищезазначеної норми, обов`язковими умовами, за яких настає відповідальність за вказаною нормою, є: висунення поліцейським вимоги або розпорядження; законність такої вимоги; невиконання такої вимоги або розпорядження особою та злісність непокори.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, об`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягає у тому, що вона 12.08.2019 о 00.10 год. по вул.Набережна в м.Вараш Рівненської області на неодноразові законні вимоги працівників поліції залишитися на місці події до завершення оформлення адміністративних матеріалів не реагувала, намагалась зникнути з місця події, шарпала працівників поліції за однострій, вдарила поліцейського по обличчю.

Висунення ОСОБА_1 начальником СРПП № 3 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Мариничем С.І. вимоги не залишати місце події до завершення оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення вбачається з доданих до протоколу рапортів поліцейських, відеозаписів події з боді-камер поліцейських, досліджених в судовому засіданні, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не оспорюється.

Оцінюючи законність такої вимоги поліцейського, суд враховує наступне. Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до преамбули до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», цей Закон відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав і основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Дія цього Закону поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, відповідно до їх прав та свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом (ст.ст.1-2 вищезазначеного Закону).

У статті 3 вищезазначеного Закону міститься визначення свободи пересування як права громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися по території України у будь-якому напрямку, у будь-який спосіб, у будь-який час, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У статті 12 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено обмеження свободи пересування. Так, згідно з цією нормою, свободу пересування відповідно до закону може бути обмежено: у прикордонній смузі; на територіях військових об`єктів; у зонах, які згідно із законом належать до зон з обмеженим доступом; на приватних земельних ділянках; на територіях, щодо яких введено воєнний або надзвичайний стан; на окремих територіях і в населених пунктах, де у разі небезпеки поширення інфекційних захворювань і отруєнь людей введені особливі умови і режим проживання населення та господарської діяльності; на тимчасово окупованих територіях. Свобода пересування обмежується щодо: осіб, до яких відповідно до процесуального законодавства застосовано запобіжні заходи, пов`язані з обмеженням або позбавленням волі; осіб, які за вироком суду відбувають покарання у вигляді позбавлення або обмеження волі; осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, яким заборонено виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; осіб, які згідно із законодавством перебувають під адміністративним наглядом; осіб, які згідно із законодавством про інфекційні захворювання та психіатричну допомогу підлягають примусовій госпіталізації та лікуванню; осіб, які звернулися за наданням їм статусу біженця чи додаткового захисту і стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України; осіб, яких призвано на дійсну строкову службу до Збройних Сил України та інших, утворених відповідно до законів України, військових формувань; іноземців, які перебувають у складі військових іноземних підрозділів і які мають статус військового. Свобода пересування може бути обмежена і в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.259 КУпАП, з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію чи до штабу громадського формування з охорони громадського порядку, чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським. Доставлення порушника має бути проведено в можливо короткий строк та перебування там доставленої особи не може тривати більш як одну годину, якщо не встановлено інше.

Відповідно до ст.260 КУпАП, у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються, крім інших заходів, адміністративне затримання особи, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами. Про адміністративне затримання складається протокол, який підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника (ст.261 КУпАП).

Основні повноваження поліції передбачені ст.23 Закону України «Про Національну поліцію». Згідно з цією нормою, поліція відповідно до покладених на неї завдань, крім інших повноважень, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.29 вищезазначеного Закону, поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України.

Види поліцейських заходів передбачені у ст.30 Закону. До них відносяться: заходи реагування на правопорушення, визначені КУпАП та КПК України; поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом. Поліція для виконання покладених на неї завдань може застосовувати інші заходи, визначені окремими законами. До превентивних поліцейських заходів, перелік яких наведений у ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», відноситься і обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю (п.6 ч.1 ст.31). Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Зміст поліцейського заходу у вигляді обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю, розкрито у статті 37 цього Закону, відповідно до якої поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, КПК та КУпАП, а також іншими законами України.

Системний аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що ані у КУпАП, ані у Законі України «Про Національну поліцію» не передбачено повноваження поліцейського своєю усною вимогою обмежувати право пересування осіб до настання певних обставин. У випадку неможливості скласти протокол про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, особу може бути доставлено в поліцію чи до іншого визначеного КУпАП місця та затримано, і такі заходи слід здійснювати в порядку, передбаченому у ст.ст.259-260 КУпАП.

Отже, вимога не залишати місце події до завершення оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, висунута ОСОБА_1 , не може бути визнана судом законною, і поведінка особи після висунення такої вимоги не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, незалежно від її характеру. За таких обставин суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст.7, 9, 185, 247, 256, 258-260, 283, КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подання прокурора подаються Рівненському апеляційному суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Суддя Т.Ю.Демчина