Справа № 574/452/19
Провадження № 3/574/90/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою поліції складено протокол про те, що він «28.02.2019 року із свого господарства за адресою АДРЕСА_1 , здійснював продаж паливних матеріалів, а саме дизельного пального в кількості п`ять літрів гр. ОСОБА_2 без державної реєстрації як суб`єктам господарювання, ліцензії, чим порушив порядок провадження господарської діяльності та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП».

Черепанов ОСОБА_3 про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення судового розгляду не надав.

Враховуючи положення ст.268 КУпАП, суддя вважає можливим справу розглянути без участі особи яка притягується до адміністративної відповідальності за наявними доказами.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, приходжу до наступних висновків.

Частиною 1 статті 164 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Під господарською діяльністю, відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Одним з видів господарської діяльності є підприємництво.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про підприємство» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Тобто, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, не менше ніж три рази протягом одного календарного року, а особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність таких випадків та їх систематичний характер.

Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На підтвердження вчинення правопорушення до суду надано протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення особи, яка притягується до відповідальності, свідка ОСОБА_2 та фотокартка, на якій ОСОБА_1 в одному з приміщень свого домогосподарства вказує на каністри (а.с.1-3,6).

Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять.

Між тим, з письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.2) вбачається, що останній на початку січня придбав для власних потреб 100 літрів дизпалива. Оскільки йому були потрібні грошові кошти, він, зустрівши свого знайомого, запропонував йому придбати солярку і той погодився купити 5 літрів.

Аналогічні пояснення надав і ОСОБА_2 (а.с.3).

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано чи отримувалися кошти за здійснення такого виду діяльності та в якій сумі ОСОБА_1 ..

При цьому, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, тому необхідним є встановлення та зазначення в протоколі, норми яких саме законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Але і ці вимоги працівниками поліції також не виконано, які і не доведено, що ОСОБА_1 здійснюючі продаж 5 літрів дизпалива займався саме господарською діяльністю.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає (ч.1 ст.254 КУпАП та ч.2 ст.251 КУпАП), та не може бути перекладено на суд.

При цьому, суд не вправі виходити за межі обставин, викладених в протоколі та самостійно змінювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В протилежному випадку суд перебиратиме на себе функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Окрім цього, суд звертає увагу і на інші порушення закону при збиранні доказів органами поліції.

Зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції був проведений особистий огляд та огляд речей відповідно до положень ст.264 КУпАП, а вилучення дизпалива було проведено згідно ст.265 КУпАП.

Відповідно до ст.ст.6,7,8 Закону України «Про національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Частина 2 ст. 30 Основного Закону України передбачає можливість проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду й обшуку тільки в невідкладних ситуаціях, пов`язаних з урятуванням життя людей та майна або ж із безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються в скоєнні злочину.

Порядок проникнення до житла та іншого володіння особи, проведення в них огляду, врегульований нормами КПК України.

Між тим, проникнення до житла чи іншого володіння особи, яка вчинила адміністративний проступок чи підозрюється у його вчиненні, законом не передбачено, в тому числі і положеннями ст.ст.264 та 265 КУпАП, на які є посилання в протоколі про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять відповідного судового дозволу на проникнення до житла та іншого володіння ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , а також письмової згоди самого власника житла на вчинення таких дій.

За таких обставин, вилучення п`яти каністр з дизпаливом з господарства останнього проведено з порушенням вимог закону, зв`язку з чим докази отримані в такий спосіб є недопустимими, зокрема фотокартка місця їх знаходження, яку суд до уваги не приймає (а.с.6).

Крім того, саме по собі зберігання ОСОБА_1 дизпалива в кількості 100 літрів не доводить факт зайняття ним господарською діяльністю з його продажу.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Виходячи із змісту ст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП наявними у справі доказами не доведена, вважаю, що провадження по ній підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП .

Вилучені з домогосподарства ОСОБА_1 п`ять каністр з дизпаливом в кількості 95 літрів, що зберігаються в Буринському ВП, підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст.ст.247,283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучені з домогосподарства ОСОБА_1 п`ять каністр з дизпаливом в кількості 95 літрів, що зберігаються в Буринському ВП - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан