Справа 573/226/19
Номер провадження 3/573/115/19
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю. М., розглянувши матеріали, які надійшли із Сумського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, НОМЕР_1 від 13 червня 2017 року, РНОКПП: НОМЕР_2

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и л а :

26 січня 2019 року о 09 годині 30 хвилин в м. Ворожба Білопільського району Сумської області, по вул. Шевченка ОСОБА_1 керував мопедом Дельта з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, викладені у протоколі обставини підтвердив, щиро розкаявся.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї провини, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими та перевіреними судом письмовими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №351283 від 26 січня 2019, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили факт відмови водія мопеда, ОСОБА_1, на пропозицію співробітників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Таким чином, суд, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв'язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При визначенні виду та міри стягнення суд, на підставі ст. 13 КУпАП, відповідно до якої неповнолітня особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах та ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення та дані про особу ОСОБА_1, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, а також те, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачене безальтернативне покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, та приходить до висновку, що стягнення у виді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

При визначенні наявності підстав для одночасного з накладенням штрафу позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, суд враховує наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від №18 від 19 грудня 2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 права керування транспортними засобами не має та відповідне посвідчення не отримував, суд не вбачає підстав для застосування до останнього адміністративного стягнення у виді позбавлення прав керування транспортним засобом.

У звязку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню із ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 13, 33, 40-1, 245, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: