Справа № 131/556/19
Провадження № 33/801/577/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. на користь держави за те, що ОСОБА_1 відповідно до наявної податкової інформації Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост Фінанс» (далі ТОВ «Пост Фінанс») отримав дохід у вигляді грошових переказів за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» (далі ТОВ «Нова пошта»), який згідно з Податковим Кодексом України (далі ПК України) підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній податковій декларації про майновий стан і доходи в сумі 2 584 604 грн 00 к.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив:

- поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року;

- скасувати постанову судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч приписам статей 7, 268, 271, 277-2 КУпАП суддя суду першої інстанції розглянув справу без його участі. Вказував, що протокол про адміністративне правопорушення № 506 від 18 квітня 2019 року було складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. Крім того, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області від 06 лютого 2019 року № 671 про проведення документальної позапланової перевірки.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції посилався на те, копію постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року отримав 12 червня 2019 року.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи 03 червня 2019 року Іллінецьким районним судом Вінницької області, копію постанови йому було вручено 12 червня 2019 року, а апеляційну скаргу подав 21 червня 2019 року.

Оскільки підготувати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції до отримання копії такої постанови особою, яка не була присутня під час її проголошення, не можливо, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана в межах десятиденного стоку з часу отримання ним копії постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року, то строк на апеляційне оскарження цієї постанови необхідно поновити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення № 506 від 18 квітня 2019 року ОСОБА_1 відповідно до наявної податкової інформації ТОВ «Пост Фінанс» отримав дохід у вигляді грошових переказів за здійснені відправлення поштових вантажів із залученням ТОВ «Нова пошта», який згідно з ПК України підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній податковій декларації про майновий стан і доходи в сумі 2 584 604 грн 00 к. (а. с. 1).

Відповідно до інформаційної системи «Податковий блок» ДФС України, ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року не зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Винуватість ОСОБА_1 також підтверджується актом № 772/1305/ від 05 березня 2019 року, за яким документальною позаплановою невиїзною перевіркою ОСОБА_1 за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року встановленні порушення провадження господарської діяльності, зокрема здійснення такої діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання (а. с. 3 - 14).

Згідно з частиною першою статті 164 КУпАП порушенням порядку провадження господарської діяльності є, зокрема провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області від 06 лютого 2019 року № 671 про проведення документальної позапланової перевірки рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2019 року визнано протиправним та скасовано, а тому акт № 772/1305/ від 03 березня 2019 року є недопустимим доказом винуватості ОСОБА_1 , тому що доказів наявності такого судового рішення ОСОБА_1 не надав ні в суді першої інстанції, ні апеляційній інстанції.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на участь в судовому засіданні, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа «Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце та час розгляду оправи, що підтверджується його особистим підписом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 19), про причини своєї неявки ОСОБА_1 не повідомляв, заяви про відкладення розгляду справи не надавав, а тому суддя суду першої інстанції не мав підстав її відкладати та повторно викликати особу, яка притягується до відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у розгляді справи є правом такої особи, а тому, за умови належного повідомлення про час і місце розгляду справи, здійснення повторного її виклику в судове засідання, за умови, що вона не заявляла клопотання про відкладення розгляду справи та не зазначила про неможливість з`явлення до суду, фактично трансформує це право в обов`язок з`явитись до суду, що виходячи з приписів статті 19 Конституції України є неприпустимим.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року без змін.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року задовільнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя підпис О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом О. С. Панасюк