Справа № 456/747/19 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 33/811/701/19 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 160 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2019 року,

встановив :

Постановою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28.05.2019,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Громадянина Узбекистана, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 160 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн. з конфіскацією в дохід держави предметів торгівлі - шкарпеток в кількості 383 пар та 8 штук трусів.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 01 березня 2019 року близько 11 год. 00 хв. на перехресті вулиць Зелена та Успеньська в м. Стрий здійснював торгівлю з рук шкарпетками у невстановленому місці.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки судді не відповідають матеріалам справи, що є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що надані в судовому засіданні фотознімки, які належать до електронних доказів, не можуть бути досліджені як доказ та повинні відноситися до неналежних, оскільки факту продажу товару на них не зафіксовано. Окрім того, виходячи з ч. 2 ст. 99 КАСУ, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Апелянт зазначає, що суддя не взяв до уваги пояснення ОСОБА_4 , який у судовому засіданні сказав, що його брат ОСОБА_1 не здійснював торгівлі, а лише був присутній біля товару, у той час, як він відлучився з місця продажу свого товару та попросив брата подивитися за товаром.

Апелянт вважає, що рішення судді має бути скасоване, оскільки не було з`ясовано всіх обставин справи.

Апелянт ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, про що свідчить зворотне повідомлення, однак в суд не прибув з невідомих причин, клопотань про перенесення слухання справи не подавав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що постанова суду першої інстанції не підлягає до задоволення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 160 КУпАП є обґрунтованим.

Вимогами ч. 2 ст. 160 КУпАП передбачене покарання за торгівлю з рук у невстановлених місцях промисловими товарами і за це передбачено стягнення у вигляді штрафу від 6 до 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі. .

Як вбачається з протоколу серії ПР18 № 073026 про адміністративне правопорушення від 01.03.2019 (а.с.2) ОСОБА_1 здійснював торгівлю з рук шкарпетками у невстановленому місці на перехресті вулиць Зелена та Успеньська у м. Стрию (а.с. 4).

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 не мав жодних документів на торгівлю даним товаром. Покликання в апеляційній скарзі нате, що ОСОБА_1 не торгував шкарпетками, а лише дивився за товаром брата нічим не підтверджені та ним не були спростовані при складанні на нього працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно висновку по матеріалах ЖЕО №2218 від 01.03.2019 дирекція КП «Ринок», біля якого здійснював торгівлю ОСОБА_1 , з ним договорів оренди торгових місць не укладала. Територія з правої сторони перехрестя вулиць Зелена - Успенська в м. Стрию (де торгував ОСОБА_1 ) до території КП «Ринок не відноситься, оскільки є територією, що належить до комунальної власності м. Стрия (а.с. 27).

З врахуванням конкретних обставин справи, особи ОСОБА_1 , який своєї вини у скоєному не визнав, вважаю, що міра покарання була визначена в межах санкції ч.2 ст. 160 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 28 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 160 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена