Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/338/19
Провадження № 3/723/776/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року Суддя Сторожинецького районного суду Чернівецької області Дячук О.О. розглянувши матеріали, які поступили від Сторожинецького відділу поліції Головного Управління національної поліції у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП України,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення у якому зазначено, що ОСОБА_1 04.01.2019року о 14.26год. у АДРЕСА_1, не впустив до будинку співмешканку ОСОБА_2 в зимовий період часу, чим своїми діями вчинив насильство в сім'ї.

В суд ОСОБА_1 не з'явився, його захисник ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_1 вину не визнає, підтримав надане суду заперечення.

Із наданого заперечення вбачається, що оскаржуваний протокол не відповідає обставинам справи, складений з грубими порушенням діючого законодавства, під час його оформлення були порушені законні права та інтереси ОСОБА_1, оскільки останньому копія протоколу не була вручена, будь-яких пояснень по суті справи не надавав, оскільки був позбавлений такої можливості, взагалі про складання на нього оскаржуваного протоколу дізнався тільки з отриманої від Сторожинецького районного суду повістки на судове засідання.

Стверджує, що аналіз зазначених записів в протоколі свідчить про його складання з грубим порушенням діючого законодавства та законних прав і інтересів ОСОБА_1.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушеннями вимог не тільки КУпАП, а й «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» №1376 від 06.11.2015 року.

В матеріалах справи відсутній протокол огляду місця події, який повинен був бути складений уповноваженою особою з метою встановлення об'єктивної сторони правопорушення, та який би дав можливість суду надати вірну правову оцінку обставинам справи.

Уповноваженою особою не встановлені наступні факти, які мають значення для повного та об'ктивного дослідження матеріалів справи та її законного вирішення, а саме :

-не встановлена особа правопорушника, оскільки ОСОБА_1 прийнятий на консульський облік у Посольстві України в Королівстві Іспанія з 08.11.2013 р., про що свідчить відмітка на сторінці 5 паспорту гр-на України для виїзду за кордон НОМЕР_3 виданий 08.05.2015 р. органом 7301 та посвідкою- резиденцією на проживання в Королівстві Іспанія НОМЕР_2;

-відповідно до паспорту гр-ки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4., НОМЕР_1, виданого Першотравневим РВ УМВСУ в Чернівецькій області 02.10.1998р. остання фактично зареєстрована за адресою АДРЕСА_3;

-відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_4 від 28.08.2004 р. саме ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_4.

В заяві та поясненні заявниця вказує, що ОСОБА_1 SMS - повідомленням повідомив її про заміну замків в будинку в АДРЕСА_5, а в оскаржуваному протоколі зазначено, що «правопорушник» ОСОБА_4 04.01.2019р. заявницю не впустив до будинку по АДРЕСА_1

Уповноваженою особою не встановлений факт, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності ОСОБА_1 з 2004 року, який він отримав у спадщину за заповітом.

Зазначений факт має значення у справі, оскільки вказує на безпідставність стверджень заявника про порушення будь-яких прав ОСОБА_2 на житло за цією адресою. Будь-яке документальне підтвердження фактичного проживання ОСОБА_2 в цьому будинку в матеріалах справи відсутнє.

Вказує, що відсутня об'єктивна сторона інкримінованого правопорушення, на що уповноважена особа не звернула увагу, не знайшло свого підтвердження наявність сімейних чи домашніх зв'язків між правопорушником та заявницею.

Обов'язковим елементом суб'єктивної сторони правопорушення передбаченого ст.173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства щодо члена своєї сім'ї.

Згідно положень ст.3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З огляду на викладене, винність ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП є недоказаною, оскільки відсутність сімейних стосунків, тобто відсутність спільності проживання, відсутність спільного побуту та відсутність взаємних прав і обов'язків між ним з однієї сторони та заявницею з іншої сторони свідчить про неможливість здійснення домашнього насильства.

В матеріалах справи уповноваженою особою не надано доказів того, чи була завдана, та чи могла бути завдана потерпілій шкода її фізичному або психічному здоров'ю, що є невід'ємною ознакою об'єктивної частини складу цього правопорушення і що в сукупності, свідчить про відсутність складу зазначеного правопорушення.

Оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення у передбаченому законом порядку не встановлена і не доведена, тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП України, а тому провадження у справі повинно бути закрито за відсутністю складу цього правопорушення.

Враховуючи вищевикладене просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення №723/338/19, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП України щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до наступного.

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ч.1 ст.251 КУпАП вбачається, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та інші документи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

До матеріалів справи не додано доказів (акти), які би вказували, що у будинку АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_2., не додано пояснення свідків, які би підтвердили вказаний факт, оскільки із письмових доказів вбачається, що остання зареєстрована за адресою АДРЕСА_3. Також не встановлено підтвердження того факту, що ОСОБА_1 перешкоджав користування вказаним в заяві житловим приміщенням, відсутній акт про даний факт, а також працівники поліції не виїжджали на місце вказане потерпілою для підтвердження факту не впускання ОСОБА_2 у житло, а саме вчинення насильства щодо неї.

Отже, оцінюючи викладені вище докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП не доведена.

При таких обставинах знаходжу, що адміністративну справу щодо ОСОБА_1, за ч. 1 ст.173-2 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.173-2, 247, 251, 252, 255, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення .

Апеляційна скарга, протест прокурора, подаються до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ