ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4543/18 Номер провадження 33/814/169/19Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Гонтар А.А. за участі:

секретаря судового засідання - Гринь А.В.

апелянта - ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в ПрАТ «Рошен», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.12.2018 року

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 24.09.2018 року о 00 год. 55 хв. по вул. Макаренка біля будинку №10 в м. Кременчуці Полтавської області, керував автомобілем «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився , чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.12.2018 року та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт зазначає, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП справа була розглянута без його участі, він не був повідомлений належним чином про час та дату слухання справи, чим було порушено його право на захист.

ОСОБА_1 вважає, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки протокол не містить посилань не тільки на сам відеозапис, а і на технічний запис, за допомогою якого його здійснено. Крім того, відеозапис не містить достовірних відомостей про те, що автомобілем керував саме він.

Також апелянт вказує, що судом безпідставно не були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , хоча під час складання протоколу був лише один свідок.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , вважаю, що вона підлягає задоволенню виходячи з такого.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що місцевим судом не дотримано вищевказаних вимог Закону, а висновки суду не узгоджуються з матеріалами справи, на які суд послався, як на докази вини ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається зі змісту судового рішення, в його основу покладений протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис події, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення працівників поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Проте, під час апеляційного перегляду встановлено, що доводи апелянта щодо відсутності доказів, які доводять наявність складу інкримінованого йому адміністративного правопорушень є слушними.

В протоколі серія БД № 147335 зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень, підписання протоколу та отримання його копії (а.с.1). Виходячи з вище наведеного, не можна зробити однозначного висновку щодо визнання чи невизнання ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні. До того, копія протоколу про адміністративне правопорушення не буда направлена правопорушнику, який відмовився отримувати її на місці, а долучена до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП(а.с.2).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення також вбачається, що у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Від керування транспортним засобом водій не відсторонений.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, справа розглянута у відсутності особи, що якої складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, незважаючи на те, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, суддя формально підійшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення і поклав в основу судового рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності докази, яких явно недостатньо для доведення вини правопорушника.

Так, зі змісту постанови вбачається, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 147335, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 24.09.2018 року в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом на якому ОСОБА_1 повідомляє, що не керував транспортним засобом та відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, показаннями свідків-поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили про обставини зупинки транспортного засобу в якому знаходились ОСОБА_1 та малолітня дитина та про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, суддя безпосередньо не допитав свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та недостатньо дослідив зміст долученого до матеріалів справи відеозапису.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив, що 24.09.2018 року він відпочивав в компанії де вживав алкогольні напої. При цьому він був зі своєю дитиною. Було пізно, коли знайомий ОСОБА_6 запропонував повезти його додому. Стверджує, що за кермом був ОСОБА_6 , сам ОСОБА_1 був на пасажирському сидінні, а ззаду спала його дитина. По дорозі, ОСОБА_6 зупинив автомобіль. Коли він вийшов з автомобіля, під`їхали поліцейські, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що не керував автомобілем та відмовився проходити огляд. При цьому був лише один свідок. Після того, як поїхали поліцейські, прийшов ОСОБА_6 та далі повіз його додому.

Допитаний за клопотанням апелянта свідок ОСОБА_6 підтвердив, що восени 2018 року він на автомобілі ОСОБА_1 відвозив остатнього з дитиною додому, оскільки ОСОБА_1 вживав алкоголь. По дорозі свідок зупинявся, пішов побалакати зі своєю дружиною і був там близько 1-1,5 год.. Потім повернувся, сів за кермо і повіз ОСОБА_1 додому, дитина дрімала в машині. Поліцейських не бачив і ОСОБА_1 про них нічого не казав.

Хоча ніяких об`єктивних доказів правдивості показань свідка ОСОБА_6 в частині керування саме ним транспортним засобом ОСОБА_1 в зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення час апелянт не надав, проте ці показання нічим не спростовані.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, в суді були допитані поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які стверджували, що з автомобіля який був в полі їх зору ніхто не виходив. При цьому фактично підтвердили, що коли вони підійшли до автомобіля на місці водія ніхто не сидів, а ОСОБА_1 сидів на місці пасажира.

Такі показання поліцейських підтверджуються змістом відеозапису на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 сидить на передньому пасажирському сидінні, а на задньому сидінні спить дитина.

Водночас, зі змісту цього ж відеозапису дослідженого під час апеляційного перегляду встановлено, що на ньому присутній один свідок під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ..

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки не з`являлись за викликами ні до місцевого, ні до апеляційного суду, а неодноразові письмові вимоги направлені на адресу Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук щодо забезпечення явки до Полтавського апеляційного суду свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 невиконані.

З огляду на вище викладене вважаю, що ні відеозапис на якому немає даних щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які не були перевірені шляхом безпосереднього допиту цих свідків в суді, ні протокол про адміністративне правопорушення копія якого не вручена ОСОБА_1 не можуть бути покладені в основу судового рішення, як докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків. Огляд особи, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Водночас, як встановлено під час апеляційного перегляду, беззаперечні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом відсутні, він не відсторонений від керування транспортним засобом, а доводи апелянта про те, що йому пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в присутності лише одного свідка - не спростовані.

За таких обставин вважаю, що суддя місцевого суду, розглянувши справу у відсутності особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, передчасно дійшов висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, переглянувши справу в межах поданої апеляційної скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП суддя апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.12.2018 року, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.А.Гонтар