ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/419/19 Справа № 215/5604/18 Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2019 року, якою провадження у справі, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2019 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, 04 грудня 2018 року до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, надійшов протокол щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, в якому вказано, що 17 жовтня 2018 року, о 14-10, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Міцубісі Лансер» н/з НОМЕР_1 , по вул. Донецьке шосе в м. Дніпро, біля електроопори 354, не обрав безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Пежо» н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду в тій же смузі, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову змінити, визначивши підставою для закриття провадження в справі - відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що з постановою не погоджується, вважає її такою, що підлягає зміні, у зв`язку із порушенням його права на захист та відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що зі складених працівниками патрульної поліції схеми місця ДТП та Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі вбачається, що ділянка місцевості, на якій сталось ДТП, має пошкодження дорожнього полотна у вигляді напливів висотою до 20 см. та довжиною 112 м., які тягнуться з боку перехрестя доріг вулиці проспекту Миру та вулиці Донецьке Шосе в м. Дніпро, до електричної опори № 354, що знаходиться на вул АДРЕСА_2 Шосе, біля якої зіткнулись транспортні засоби. Окрім того, працівник патрульної поліції в схемі місця ДТП зазначає, що вказані пошкодження проїзної частини дороги є супутніми причинами ДТП. При цьому, звертає увагу, що в порушення нормативних приписів, що встановлюють вимоги до експлуатації доріг, ділянка місцевості де сталась подія ДТП, із місця в`їзду на неї до місця зіткнення транспортних засобів, мала пошкодження, розміри яких в десятеро перевищували граничні допустимі норми, що вплинуло на зчеплення колісної гуми із дорожнім покриття суттєво погіршивши гальмівні властивості автомобіля. Вважає, що за відсутності попереджувальних знаків про пошкодження дорожнього покриття, з урахуванням законом забезпеченого йому права розраховувати на належний стан дорожнього покриття, він не мав ані можливості ані обов`язку передбачити, що обрана ним швидкість руху та дистанція виявляться небезпечними та призведуть до пошкодження транспортних засобів, що в свою чергу свідчить про відсутність суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та відповідно складу цього правопорушення в його діях.

Окрім цього, не погоджуючись з рішенням суду, потерпілий ОСОБА_2 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, Козлов Г.В. посилається на те, що 11 березня 2019 року його представником було направлено до суду заяву про направлення копії постанови. Разом з цим, станом на 26 березня 2019 року копію постанови не було отримано, і тільки після отримання смс-повідомлення із суду апеляційної інстанції, він у вільному доступі до ЄДРСР знайшов та роздрукував цю постанову.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та не правильним застосуванням норм матеріального права. При цьому, звертає увагу, що судом не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам. Суд формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Також, вказує, що на вищевказаному місці ДТП інспектором поліції ОСОБА_3 . було складено Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, але цей акт не може бути взятий до уваги, оскільки складений з порушенням правил щодо таких актів, так як представники підприємства на яке покладено забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) не викликались на місце ДТП, в акті не зазначено, яким засобом виконано заміри. Зазначає, що в акті відсутнє застереження, що акт складається за відсутності представників підприємства, що відповідає за експлуатацію дороги, не вказано наявність та стан дорожніх знаків. Окрім того, вважає, що з фото, не видно будь-яких підстав для неможливості вжиття ОСОБА_1 заходів щодо забезпечення дотримання безпечної дистанції руху внаслідок дорожнього покриття. При цьому, напливи на дорозі дійсно були, але так як він слідкував за дорожньою обстановкою, то вони йому не помішали здійснити зупинку транспортного засобу на забороняючий сигнал світлофора. До того ж, вважає, що судом помилково прийнято рішення, що під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушеня у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється. Вважає, що причиною ДТП, є саме недотримання ОСОБА_1 п.13.1 Правил дорожнього руху.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційних скарг, суд дійшов такого висновку.

Вирішуючи питання про поновлення потерпілому ОСОБА_2 строку апеляційного оскарження постанови, суд виходить з того, що справу було розглянуто без його участі та матеріали провадження не містять відомостей про вручення йому копії судового рішення.

За таких обставин, суд не вважає строк апеляційного оскарження постанови пропущеним та приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 також підлягає апеляційному розгляду.

Перевіривши доводи, наведені сторонами в апеляційних скаргах, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З наведеного слідує, що для закриття провадження у справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та наявність її вини в цьому, часу вчинення, тощо.

Отже, встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП. При цьому, у відповідності до положень ст. 283 КУпАП усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.

Матеріалами справи підтверджено, що приймаючи рішення про необхідність закриття провадження в цій справі, суд першої інстанції обставини наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, всупереч зазначеним вимогам закону, не з`ясував. За таких обставин, оскаржуване рішення підлягає безумовному скасуванню.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 17 жовтня 2018 року, о 14-10, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Міцубісі Лансер» н/з НОМЕР_1 , по вул. Донецьке шосе в м. Дніпро, біля електроопори 354, не обрав безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Пежо» н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду в тій же смузі, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 ПДР України.

На переконання суду апеляційної інстанції, ці обставини повністю підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 211610 від 17 жовтня 2018 року, в якому відображено зміст правопорушення, та схемою місця ДТП до нього, яким встановлено розташування транспортних засобів учасників ДТП, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Надаючи оцінку цим доказам, у суду апеляційної інстанції відсутні сумніви щодо їх законності та допустимості.

На переконання суду, ці докази у своїй сукупності є достатніми для доведення вини ОСОБА_1 у цій ДТП.

В силу вимог п. 12.1. ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вирішуючи питання про наявність вини в діях ОСОБА_1 , суд виходить з того, що ПДР України прямо встановлено обов`язок водія обирати безпечну для руху дистанцію.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що причиною зіткнення з автомобілем потерпілого, який рухався попереду, стало нерівне дорожнє покриття, що зафіксовано в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, то вони не заслуговують на увагу, оскільки п.1.10 ПДР України визначає, що дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

За таких обставин, суд розцінює критично позицію захисту щодо неможливості передбачення саме такої траєкторії руху автомобіля ОСОБА_1 , оскільки він повинен був врахувати дорожню обстановку, зокрема стан дорожного покриття, та обрати дистанцію з її урахуванням.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Отже, скасувавши постанову, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_2 та вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп, є доведеною поза розумним сумнівом та в його діях наявний склад цього правопорушення.

Разом із цим, скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову, апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2019 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко