ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 520/15681/19

Провадження № 3/520/4564/19

16.07.2019 року суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., при секретарі Цвігун А.В., за участю прокурора Сакал С.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, неодруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади в.о. заступника директора з охорони праці та промислової безпеки Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, являючись суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно підпункту «а» пункту 2 ч. 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», що прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перебуваючи в статусі особи, яка припинила у 2018 році діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на підставі п. 2 ст. 36 КЗпПУ, згідно наказу ДП «МТП «Чорноморськ», як суб`єкт декларування, в порушення абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин, подав 06.06.2019 року декларацію за 2018 рік (типу «після звільнення») особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією погодився, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі. Між тим, просив застосувати відносно нього статтю 22 КУпАП, обґрунтовуючи це тим, що він має на утриманні малолітню дитину, а також повнолітню дитину, яка на теперішній час навчається ВНЗ.

Прокурор в судовому засіданні складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією підтримав у повному обсязі та просив визнати останнього винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, призначивши мінімальне адміністративне стягнення.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного переконання.

Відповідно до Наказу ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» №528-О/2 від 18.09.2017 року, ОСОБА_1 прийнято на роботу та призначено на посаду в.о. заступника директора з охорони праці та промислової безпеки ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» з 21.09.2017 року.

27.12.2017 року ОСОБА_1 особисто засвідчив своїм підписом ознайомлення з Наказом №747 від 26.12.2017 року «Про затвердження та введення в дію Переліку посад, на які розповсюджується обов`язок заповнення електронної декларації», посада якого входить до вищевказаного переліку.

Згідно наказу ДП «МТП «Чорноморськ» №547 від 25.10.2018 року, ОСОБА_1 звільнено з посади в.о. заступника директора з охорони праці ДП «МТП «Чорноморськ», з 25.10.2018 року, на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, з яким ОСОБА_1 особисто ознайомлений 25.10.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч. 1 п. 2 підпункту «а» ст. 3 Закону, суб`єктами, особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на яких поширюється дія Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Таким чином, ОСОБА_1 на виконання вищезазначених вимог законодавства, як суб`єкт декларування, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу після звільнення, у строк до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року.

Між тим, в порушення абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону, ОСОБА_1 несвоєчасно, без поважних причин, подав 06.06.2019 року вищевказану декларацію.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання декларації за 2018 рік (типу «після звільнення») особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в повній мірі підтверджується відомостями з Реєстру, наказом про затвердження та введення в дію Переліку посад, на які розповсюджується обов`язок заповнення електронної декларації від 26.12.2017 року №747, наказом про прийняття на роботу №528-О/2 від 18.09.2017 року, наказом про звільнення ОСОБА_1 від 25.10.2018 року №547 та іншими матеріалами в сукупності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №551/2019 від 02.07.2019 року, датою виявлення вказаного адміністративного правопорушення є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання і оголошення протоколу за участю особи громадянина ОСОБА_1 , а саме 02.07.2019 року.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги обставини скоєння правопорушення, особу винного, який свою вину в повній мірі визнає, у скоєному розкаюється, матеріальне становище останнього, який на даний час не працює, наявність на його утриманні малолітньої дитини, а також дитини, яка на теперішній час навчається у ВНЗ, суд приходить до переконання, що призначення найменшого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, буде справедливим та достатнім для покарання порушника за скоєне правопорушення, та для попередження скоєння ним правопорушень у майбутньому.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 172-6, 251, 279, 280, 283, 284 КпАП України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Федулеєва Ю. О.