ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» травня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Грабленка Д.С.

іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_2

представника іншого

учасника дорожнього руху ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 12 січня 2019 року, близько 22 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 , в м. Миколаєві по пр. Героїв України в районі буд. №57, керував транспортним засобом «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

Крім того, 12 січня 2019 року, близько 22 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 , в м. Миколаєві по пр. Героїв України в районі буд. №57, керував транспортним засобом «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_1 , та в порушення п. п. 2.3 «б», 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, змінив напрямок руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW 320», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень.

Не погоджується з оскаржуваною постановою, оскільки, на думку захисника, вона винесена з грубим порушенням вимог процесуального права.

Стверджує, що у постанові суддя взагалі не надала жодної оцінки доказам, розглянула справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , чим позбавила останнього права на справедливий судовий розгляд та права на захист.

Вказує, що поза увагою суду залишились обставини вчинення ДТП, які, на думку захисника, свідчать про помилковість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Просить врахувати, що згідно протоколу огляду місця події та схеми до нього, зіткнення сталося на смузі руху транспортного засобу «Mitsubishi», під керуванням ОСОБА_1 , про що свідчить розташування автомобілів на проїзній частині. Вважає, що саме водій транспортного засобу «BMW 320» ОСОБА_2 є винним у вчиненні ДТП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисник зазначив, що суддя у постанові послався на пояснення свідків, які вказали, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці ДТП за допомогою приладу Драгер.

Апелянт вважає, що дана обставина спростовується квитанцією щодо результатів тестування на алкоголь, з якої вбачається, що температура повітря при обстеженні дорівнювала +17С, а відповідно до довідки з Миколаївського обласного центру з гідрометеорології, 12.01.2019 р. температурний показник становив -2С.

На думку апелянта, медичний огляд проходив у медичному закладі, що вимагає певної процедури та складання відповідних документів, які в матеріалах справи відсутні. Тому вважає, що у діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_4 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку іншого учасника дорожнього руху - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, допитавши свідка ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та витребувані апеляційним судом матеріали про результати розгляду повідомлення про ДТП, дані з Миколаївського обласного наркологічного диспансера та фото таблиці з місця ДТП, апеляційний суд встановив наступне.

Обставини порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, тобто висновки суду про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлені правильно.

Обґрунтовуючи свої висновки, суддя вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №282109 від 28.02.2019 р., згідно з яким ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджена результатами тестування на вживанню алкоголю, письмовими поясненнями свідків, а також актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №36 від 13.01.2019 р.

Ці докази в їх сукупності беззаперечно доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП, та згідно з проведеним тестуванням (а.с. 32), вміст етилового спирту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 склав 1,37%, що значно перевищував допустиму норму - ( 0,2%).

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з яких вбачається, що вони були зупинені працівниками поліції та запрошені у якості свідків проведення огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці ДТП, у якого були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей.

В їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою алкотестеру Драгер, показник якого, після проведення тесту, показав 1,37 проміле. Як слідує з пояснень цих свідків, з результатами тестування ОСОБА_9 погодився, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Окрім того, медичний огляд ОСОБА_1 проведено у медичному закладі відповідно до вимог п. 8 р. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно яким у разі вчинення дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковими у закладі охорони здоров`я.

Обидва водія учасники ДТП - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 пройшли огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, що підтверджується наявними у справі доказами.

Так, як слідує з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №37 від 13.01.2019 р., у ОСОБА_2 ознак сп`яніння не виявлено (а.с 21).

Проте, згідно даним, що містяться у витребуваному апеляційним судом акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №36 від 13.01.2019 р., під час проведення медичного огляду у Миколаївському обласному наркологічному диспансері ОСОБА_1 встановлено діагноз: гостра інтоксікація внаслідок вживання алкоголю. Як зазначено у п. 16 зазначено акта, зі слів обстеженого, він 12.01.2019 р. (напередодні ДТП) вжив 500 мл пива. Вказане спростовує пояснення ОСОБА_1 , які надані в суді, про те, що він під час ДТП перебував у тверезому стані.

Крім того, в акті зазначено, що у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння. Тобто ці дані також узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Як слідує з цього акта, медичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено у медичному закладі за допомогою приладу Драгер Alcotest 6810, показник якого склав 1,05 проміле, що спростовує доводи ОСОБА_1 в суді про те, що він не вживав алкогольні напої.

На запит апеляційного суду, Миколаївський обласний наркологічний диспансер надав копію свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що прилад Драгер Alcotest 6810 №ARYK-0415, за допомогою якого проводився медичний огляд ОСОБА_1 , відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05/2013 р., була здійснена повірка цього засобу, та ця повірка чинна до 06.03.2019 р.

Хоча медичний огляд проведено лише за допомогою приладу Драгер, але це є одним із методів, обраних лікарем. Та обставина, що не було відібрано біологічного середовища, не ставить під сумнів результати огляду в медичному закладі, оскільки, як встановив апеляційний суд, в медичному закладі ОСОБА_1 з результатами такого огляду теж погодився і не просив про відібрання зразків крові або іншого біологічного середовища. Зазначене також підтвердив в апеляційному суді ОСОБА_2 , в присутності якого ОСОБА_1 проходив медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він наполягав на відібранні біологічного середовища, не відповідають дійсності та не мають підтвердження. Крім того, Інструкцією передбачено обов`язкове проведення лабораторних досліджень лише на виявлення стану наркотичного сп`яніння, в той час, як ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Твердження захисника ОСОБА_4 про те, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, який не проводився на місці вчинення ДТП за допомогою приладу Драгер, не є допустимим доказом, оскільки на квитанції щодо результатів тестування на алкоголь температура повітря при обстеженні дорівнювала +17С, а відповідно до довідки з Миколаївського обласного центру з гідрометеорології 12.01.2019 р. температурний показник становив -2С є неспроможними, з огляду на наступне.

В апеляційному суді ці обставини перевірені та допитаний в якості свідка ОСОБА_6 (поліцейський взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Миколаївській області), який проводив огляд водія ОСОБА_1 на місці вчинення ДТП.

Так, свідок ОСОБА_6 пояснив, що різниця температури повітря могла утворитися в результаті того, що прилад, за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, досить тривалий час знаходився у транспортному засобі поліцейських, де температура повітря значно перевищувала температурний показник повітря на вулиці, що і могло стати причиною розбіжностей температурного показника на квитанції. Поліцейський також підтвердив, що ОСОБА_1 дійсно проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП та квитанція за результатами проведення зазначеного огляду, була роздрукована відразу після огляду. Однак, надалі, медичний огляд згідно Інструкції проведено у медичному закладі, де було встановлено, що водій ОСОБА_1 дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 в апеляційному суді підтвердив, що він проходив огляд на стан сп`яніння, як на місці вчинення ДТП, так і в медичному закладі. А факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння, знайшов своє підтвердження під час проведення огляду у Миколаївському обласному наркологічному диспансері, тобто відповідно до вимог закону.

З огляду на наведене, висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 «а» ПДР України є вірними, оскільки в суді доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суддя зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №282108 від 28.02.2019 р., даними протоколу огляду місця ДТП від 13.01.2019 р., схемою до нього, а також письмовими поясненнями учасників дорожнього руху. З даними висновками суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддею встановлені правильно.

Зазначені висновки судді підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №282108 від 28.02.2019 р., даними протоколу огляду місця ДТП від 13.01.2019 р., схемою до нього, фототаблицями, на яких відображено розташування траспортних засобів після ДТП та характер їх пошкоджень, а також письмовими поясненнями учасників дорожнього руху, наданих безпосередньо після ДТП .

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серї БД №282108 від 28.02.2019 р., 12 січня 2019 року, близько 22 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 в м. Миколаєві по пр. Героїв України в районі буд. 57, керував транспортним засобом «Mitsubishi», та в порушення п. п. 2.3 «б», 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, змінив напрямок руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW 320», під керуванням водія ОСОБА_2

Як слідує з письмових пояснень ОСОБА_1 , які він надав 12.01.2019 р., тобто безпосередньо після вчинення ДТП, він керував транспортним засобом «Mitsubishi», рухався по пр. Героїв України в бік Тернівського кільця. Зазначив, що на перетині з вул. Шкільною він об`їжджав яму на дорозі та виїхав на зустрічну смугу, як в цей час по ній рухався транспортний засіб «BMW 320» під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення. Тобто, ОСОБА_1 підтвердив, що виїхав на зустрічну смугу по якій рухався інший учасник дорожнього руху - ОСОБА_2 .

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 також не заперечував, що виїхав на зустрічну смугу, об`їжджаючи яму на дорозі, але наполягав на тому, що зіткнення сталося саме на його смузі руху. Вважав, що зазначене спростовує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Проте, вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, доведена дослідженими під час апеляційного розгляду доказами.

Як слідує з письмових пояснень іншого учасника дорожнього руху - ОСОБА_2 , 12.01.2019 р. він керував транспортним засобом «BMW 320» по пр. Героїв України від Тернівського кільця в бік міста. Зазначив, що коли він наближався до перехрестя з вул. Шкільною, то побачив, як назустріч йому рухався транспортний засіб «Mitsubishi». Вказав, що зазначений транспортний засіб виїхав на його смугу руху, а він почав подавати звукові сигнали, але водій транспортного засобу «Mitsubishi», ніяк на це не відреагував. Потім він почав екстрено гальмувати, намагаючись уникнути зіткнення, проте зробити це не вдалося.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтвердив надані ним пояснення після вчинення ДТП, та додав, що він рухався в правій смузі руху та, коли побачив, що на його смугу виїхав автомобіль «Mitsubishi», то інтуїтивно звернув вліво, щоб уникнути зіткнення, оскільки справа були перешкоди. Проте, в цей момент, водій автомобіля «Mitsubishi» - ОСОБА_1 , об`їхавши яму на дорозі, почав перестроюватися на свою смугу руху, та тому сталося зіткнення транспортних засобів.

Зазначені пояснення ОСОБА_2 узгоджуються зі схемою ДТП. Як видно зі схеми, внаслідок удару обидва автомобілі розвернуло в різні сторони. Так, транспортний засіб «BMW 320» під керуванням ОСОБА_2 після ДТП був розташований на лівій смузі руху, тобто на смузі в напрямку Тернівського кільця. В той час, як транспортний засіб «Mitsubishi», під керуванням ОСОБА_1 знаходився на правій смузі руху та задньою частиною трішки перетинав подвійну суцільну смугу.

З наданих до апеляційного суду фототаблиць видно, що задні колеса автомобіля «Mitsubishi» під керуванням ОСОБА_1 знаходилися на суцільній лінії, а корпус цього автомобіля задньою частиною був на смузі, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2

Дані, що містяться на схемі ДТП також узгоджуються з даними, щодо характеру пошкоджень транспортних засобів, а саме: у транспортного засобу «BMW 320» деформовано передню праву частину кузова, а у транспортного засобу «Mitsubishi» деформовано передній кузов та розбито лобове скло.

Хоча осип скла від удару знаходився на смузі руху автомобіля «Mitsubishi», але зважаючи на розташування транспортних засобів після ДТП, характер їх пошкодження, є достатні підстави вважати, що під час зіткнення автомобіль під керуванням ОСОБА_2 розвернуло вліво та занесло майже до правого узбіччя смуги в тому напрямку, по якому рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1 Зазначене пояснює виникнення осипу скла саме на смузі руху водія ОСОБА_1 , оскільки цей осип розпочато майже з суцільної смуги та продовжено в напрямку, в якому занесло після зіткнення автомобіль «BMW 320».

Та обставина, що зіткнення сталося з вини водія ОСОБА_1 свідчать його письмові пояснення та пояснення в суді, в яких він не заперечував, що дійсно виїхав на зустрічну смугу, об`їжджаючи яму.

Таким чином, дані, що відображені на схемі ДТП та дані щодо характеру пошкоджень транспортних засобів, узгоджуються з поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які надані після ДТП, і вказують на те, що саме водій ОСОБА_1 під час об`їзду ями на дорозі, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з транспортним засобом, під керуванням водія ОСОБА_2 , який був змушений раптово звернути вліво, щоб уникнути ДТП.

Згідно п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно вимог п. 11.4 Правил, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Саме зазначених вимог ПДР не дотримався водій ОСОБА_1 .

Оцінюючи наявні докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суддя дійшов вірного висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. п. 2.3 «б», 10.1, 11.4 ПДР України. У виниклій дорожній ситуацій водій ОСОБА_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, змінив напрямок руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW 320», під керуванням ОСОБА_2 та здійснив маневр, який призвів до ДТП.

Апеляційний суд вважає, що суддя правильно встановив обставини справи на підставі наданих доказів, які повністю узгоджуються між собою та дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Частиною 2 статті 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є більш серйозним, то на ОСОБА_1 правильно накладене стягнення, передбачене санкцією цієї статті.

Хоча в суді першої інстанції судове засідання 20.03.2019 р. проведено у відсутність ОСОБА_1 , проте він скористався правом апеляційного оскарження, під час якого фактично поновлені його процесуальні права шляхом апеляційного розгляду скарги його захисника.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, а тому немає підстав для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова