КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Літвіна І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцяти тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі захисник Федоров Д.С. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування зазначає, що суд, всупереч вимогам ст.255 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи; обставини, які суд вважає встановленими, не доведені належними та допустимими доказами.

Постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Вважає висновок № 001974 КМНКЛ «Соціотерапія» недопустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння проведено 19 лютого 2019 року, а вказаний висновок складено лише 21 лютого 2019 року.

Окрім того зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складений 19 лютого 2019 року, тобто за два дні до складання висновку № 001974 КМНКЛ «Соціотерапія», що свідчить про недопустимість вказаного доказу.

Вказує на те, що суд першої інстанції самостійно змінив формулювання, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Заперечує кваліфікацію вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП зазначивши, що довідка інспектора відділу адміністративної практики УПП в м. Києві ДПП не містить інформації про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення та прийнятого у справі рішення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Літвіна І.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис нагрудної камери інспектора патрульної поліції, приходжу до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Як установлено судом першої інстанції, 19 лютого 2019 року о 00 год. 25 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Бориспільській, 26-К в м. Києві в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП). Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку - лікарем-наркологом у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія». Вказаними діями водієм ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Відповідно до п.2.9 а ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №299966 від 19 лютого 2019 року (а.с.1), висновку КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001974 від 21 лютого 2019 року, які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння (а.с.2); довідки, складеної старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в м. Києві ДПП капітаном поліції Касько С.Ф., згідно якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння повторно протягом року, які суд обґрунтовано прийняв до уваги.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою посадовою особою - інспектором поліції в межах наданих йому повноважень із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП.

Порушень працівниками поліції вимог ст. 254, 266 КУпАП під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду, апеляційним переглядом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, складено працівниками поліції до отримання висновку КМПКЛ «Соціотерапія», за наявності наведених доказів не спростовують його вини у вчиненні вказаного правопорушення.

Незначні розбіжності при викладенні у постанові суду першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не впливають на правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , а тому не можуть свідчити про порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доцущена судом в мотивувальній частині постанови помилка щодо прізвища особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підлягає виправленню судом першої інстанції та жодним чином не впливає на правильність та законність рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, спростовуються долученою до матеріалів справи копією постанови Дарницького районного суду м. Києва від 31 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, яка набрала законної сили 10 серпня 2018 року.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобам особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Дії вчинені особою характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його участі.

З огляду на викладене, вважаю, що суд обґрунтовано визнав винним та притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення та особу правопорушника.

За таких обставин, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року є законною, і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С. Юрдига

Справа № 33/824/2171/2019 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Мицик Ю.С.