Справа№ 519/646/19
П О С Т А Н О В А

02.07.19 року м. Южне

Суддя Южного міського суду Одеської області Барановська З.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , присяжна Южного міського суду Одеської області,

за ст. 172-6 ч.1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

До Южного міського суду Одеської області з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні суддя по справі ОСОБА_2 поставила на обговорення питання про самовідвід, в зв`язку з тим, що відповідно до рішення Одеської обласної ради №417-VII від 16.06.2017 року ОСОБА_1 обрано присяжною Южного міського суду Одеської області.

При цьому відповідно до наказу голови Южного міського суду Одеської області №7-ос/с від 01.11.2018 року ОСОБА_2 з 01.11.2018 року по 01.11.2021 року обрано на адміністративну посаду голови Южного міського суду Одеської області.

Таким чином суддя Барановська З.І., яка є головою суду, та присяжна Топольницька Л.В ОСОБА_3 знаходяться з суддею Южного міського суду Одеської області у безпосередніх службових відносинах, так як відповідно до ст.66 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» голова суду має повноваження щодо увільнення особи від виконання обов`язків присяжного, що суперечить вимогам п.4 ч.1 ст.36 ЦПК України, відповідно до яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справи Лавенте проти Латвії зазначив, що по-перше йдеться про суб`єктивний підхід для того, щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку кожного судді в конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість, або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосовувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитись чи надає суд певні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. («Пуллар проти Сполученого Королівства», «Томанн проти Швейцарії», «Дактарас проти Литви» та «Мироненко та Мартиненко проти України»).

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень, які б передбачали можливість самовідводу судді та порядок його розгляду. Згідно вимог ст.246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним, відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод як міжнародний договір, відповідно до ст.9 Конституції України є складовою частиною національного законодавства України.

Також слід зазначити, що всі діючі процесуальні кодекси України, містять норми, які регулюють відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

Статус присяжного, як і статус судді визначений Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з положеннями статті 63 цього Закону, присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя.

Оскільки ОСОБА_1 є присяжною Южного міського суду Одеської області, з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, заявлений самовідвід підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.246КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заявлений самовідвід суддею Барановською Земфірою Ільїмдарівною по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.172-6 ч.1 КУпАП задовольнити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І. Барановська