Справа №: 148/885/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

за участю прокурора Гаврилюка В.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Головний лікар Тульчинського дитячого ортопедичного санаторія ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив у встановленому законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання 26.01.2019 заяви № 30 про те, що Тульчинський дитячий ортопедичний санаторій не заперечує проти задоволення цивільного позову в справі № 140/760/17/к/п № 0000024, позивачем в якій виступає ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, головний лікар Тульчинського дитячого ортопедичного санаторія ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання 26.01.2019 заяви № 30 про те, що Тульчинський дитячий ортопедичний санаторій не заперечує проти задоволення цивільного позову в справі № 140/760/17/к/п № 0000024, позивачем в якій виступає ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що як головний лікар Тульчинського дитячого ортопедичного санаторію, за своїми службовими обов`язками, контрактом та штатним розписом зобов`язаний дбати про майно закладу і мав наміри за допомогою суду захистити знищене злочином майно закладу у спосіб визначений законом, у зв`язку з чим вважає, що складені відносно протоколи неправильно, за відсутності умислу на корупцію. Крім цього, він письмово, у спосіб визначений законом, повідомив Вінницьку обласну раду про можливе виникнення питання, щодо конфлікту інтересів. Просив закрити дану адміністративну справу на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні обставини викладені у протоколах про вчинення адміністративних правопорушень підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, просив суд визнати його винним у скоєнні вказаних адміністративних правопорушень і накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Вислухавши пояснення правопорушника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, листи, рапорти, копію

позовної заяви від 14.11.2018, копію позовної заяви про зміну та уточнення позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням від 15.08.2017, Статут Тульчинського дитячого ортопедичного санаторію, розрахункові квитанції, видаткова накладна № 17/011, довідку, витяги з наказу, копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, копію квитанції, копію позовної заяви про зміну та уточнення позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням від 14.11.2018, заяви, копію наказу № 42-к, копію декларації, лист, повідомлення ОСОБА_1 від 03.05.2019, встановлено, що своїми діями порушник вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП України неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП України вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів .

Відповідно до Статуту, Тульчинський дитячий ортопедичний санаторій є об`єктом права спільної власності територіальних громад селищ, міст області, управління яким здійснює Вінницька обласна Рада.

Розпорядженням Вінницької обласної ради № 152 від 22.05.2014 «Про призначення ОСОБА_1 на посаду головного лікаря Тульчинського дитячого ортопедичного санаторію» ОСОБА_1 призначено на посаду головного лікаря Тульчинського дитячого ортопедичного санаторію.

23.05.2014 між Вінницькою обласною радою та ОСОБА_1 укладено контракт з керівником закладу охорони здоров`я, що є у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

Відповідно до рішення Вінницької обласної ради № 346 від 19.05.2017 «Про трудові відносини з керівниками обласних комунальних закладів - об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області у сфері охорони здоров`я» прийнято рішення переукласти контракт з головним лікарем Тульчинського дитячого ортопедичного санаторію.

19.05.2017 між Вінницькою обласною радою та ОСОБА_1 укладено контракт з керівником закладу охорони здоров`я - об`єктом спільної власності територіальних громад Вінницької області.

Із вище викладеного встановлено, що головний лікар Тульчинського дитячого ортопедичного санаторію ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Немирівським районним судом Вінницької області розглядається позовна заява громадянина ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Відповідачем за вказаною позовною заявою виступає ОСОБА_2 дитячий ортопедичний санаторій та Подільський регіональний центр ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

26.01.2019 головним лікарем Тульчинського дитячого ортопедичного санаторія ОСОБА_1 подано до Немирівського районного суду заяву №30 про те, що Тульчинський дитячий ортопедичний санаторій не заперечує проти задоволення цивільного позову в справі № 140/760/17/к/п № 0000024.

У головного лікаря Тульчинського дитячого ортопедичного санаторія ОСОБА_3 .О. виник реальний конфлікт інтересів під час підписання ним заяви № 30 від 26.01.2019 до Немирівського районного суду про те, що Тульчинський дитячий ортопедичний санаторій не заперечує проти задоволення цивільного позову в справі № 140/760/17/к/п № 0000024 до відповідачів Тульчинського дитячого ортопедичного санаторія та Подільський регіональний центр ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Головний лікар Тульчинського дитячого ортопедичного санаторія ОСОБА_1 , з порушенням вимог п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», щодо врегулювання конфлікту інтересів, самостійно не повідомив про реальний конфлікт інтересів Вінницьку обласну раду та не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів.

Так, згідно п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

У абзаці 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що приватний інтерес - це

будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до абзацу 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

ОСОБА_1 являючись позивачем по справі № 140/760/17/к/п № 0000024, де відповідачем виступав Тульчинський дитячий ортопедичний санаторій, головним лікарем якого являється ОСОБА_1 , останній відповідно до ст. 28 зазначеного вище Закону мав повідомити про наявність у нього реального конфлікту інтересів, однак заходів вжито не було та Вінницьку обласну раду повідомлено не було. Тим самим ОСОБА_1 вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно листа Вінницької обласної ради № 207-08-488 від 28.03.2019 повідомлень протягом 2018-2019 років від головного лікаря Тульчинського дитячого ортопедичного санаторію ОСОБА_1 , про наявність в нього потенційного чи реального конфлікту інтересів при виконанні ним посадових обов`язків та зобов`язань про вжиття заходів щодо усунення конфлікту інтересів, до Вінницької обласної ради не надходило.

Із викладеного, самостійного повідомлення про реальний конфлікт інтересів головним лікарем Тульчинського дитячого ортопедичного санаторію ОСОБА_1 не здійснено у порядку передбаченому п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, головний лікар Тульчинського дитячого ортопедичного санаторію ОСОБА_1 . діючи умисно, в порушення (вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив у встановленому законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання 26.01.2019 заяви № 30 про те, що Тульчинський дитячий ортопедичний санаторій не заперечує проти задоволення цивільного позову в справі № 140/760/17/к/п № 0000024, позивачем в якій виступає ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 являючись позивачем по справі № 140/760/17/к/п № 0000024, де відповідачем виступав Тульчинський дитячий ортопедичний санаторій головним лікарем якого являється ОСОБА_1 , останній відповідно до ст. 28 зазначеного вище Закону мав вжити заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, однак заходів вжито не було та Вінницьку обласну раду повідомлено не було. Тим самим ОСОБА_1 вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, головний лікар Тульчинського дитячого ортопедичного санаторію ОСОБА_1 діючи умисно, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання 26.01.2019 заяви № 30 про те, що Тульчинський дитячий ортопедичний санаторій не заперечує проти задоволення цивільного позову в справі № 140/760/17/к/п № 0000024, позивачем в якій виступає ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитись у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визначені як малозначимі.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону, правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст.36 ч.2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне

правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, в судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, тому з врахуванням вимог ст.33 цього ж Кодексу, а саме, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступіня його вини, майнового стану, на підставі ст. 36 ч. 2 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність призначення стягнення у виді сплати штрафу в дохід держави. Даний вид адміністративного стягнення згідно ст.23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганню вчинення нових правопорушень правопорушником.

Відповідно до ст. 4 ч. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн., тому вважаю за необхідне, що з правопорушника підлягає стягненню 384,20 грн. судового збору в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 36, 172-7, 283, 287, 289 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-7 ч. 1, 2 КУпАП, та на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) (Отримувач коштів: ГУК у м.Київ/м.Київ/22030106; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача: (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 6001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тульчинського

районного суду Ковганич С.В.