Номер провадження: 33/813/865/19
Номер справи місцевого суду: 492/567/19
Головуючий у першій інстанції Черевата В. І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 492/567/19

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря судового засідання - Віцько А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Арцизького районного суду Одеської області від 07 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 28.02.2019 року о 18 годині 32 хвилини, водій ОСОБА_1 на залізничному переїзді Дзинілор-Аліяга 49 км П1, керуючи транспортним засобом марки «ВАРЗ МБ 4141 К-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав залізничний переїзд на увімкнений заборонений сигнал світлофору та звукового сигналу, та здійснив зіткнення з потягом, чим порушив вимоги п.п. 20.2, 20.3, 20.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. В результаті порушення Правил дорожнього руху України транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 397066 від 28 лютого 2019 року за ст. 124 КУпАП України.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що беручи до уваги обставини ДТП та наслідки, які були спричинені внаслідок порушення «Правил дорожнього руху України», суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 6 (шість) місяців на накладення штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Апеляційна скарга обґрунтована, тим що судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_1 працює водієм, а отже керування автотранспортним засобом є єдиним джерелом його доходу. Крім того на утриманні ОСОБА_1 знаходяться літні батьки пенсіонери, які потребують постійної матеріальної підтримки.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні суду першої інстанції та в апеляційній скарзі ОСОБА_1 свою провину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення визнав.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зокрема, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, підтверджується: відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 397066 від 28.02.2019 року; рапортом, складеним на ім`я начальника Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 28.02.2019 року; схемою дорожньо-транспортної пригоди; поясненнями ОСОБА_1 від 28.02.2019 року; протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу. Тому апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Щодо вимог апеляційної скарги про необґрунтоване накладення на ОСОБА_1 найбільш суворого адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає, що такі доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення.

Зі змісту мотивувальної частини постанови вбачається, що суддя зазначив, що при накладенні стягнення враховує, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому оскаржена постанова не містить посилань судді на фактичні обставини, зокрема суддею не був встановлений майновий та сімейний стан правопорушника, в оскарженій постанові не зазначено, яким чином це було враховано, та які обставини підтверджують вказані твердження.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що дослідження особи правопорушника відбулося лише формально, суддя при ухваленні рішення невмотивовано обрав найбільш суворий вид стягнення, передбачений санкцією ст. 124 КУпАП.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає два альтернативних види адміністративних стягнень - штраф та позбавлення права керувати транспортними засобами.

У випадках, коли санкція закону, по якому особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинен мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.

При вирішенні питання про адміністративне стягнення, яке слід обрати ОСОБА_1 апеляційний суд враховує такі обставини: ОСОБА_1 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся; на утриманні ОСОБА_1 знаходяться літні батьки, що зокрема підтверджується довідкою про склад сім`ї (а. с. 47); ОСОБА_1 працює водієм, що підтверджується договором про надання послуг (37 - 38), що є єдиним джерелом доходу останнього; скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 , яке підтверджується договором позики №33 від 05.03.2019 р. (39 - 40). Знаходить своє відображення у матеріалах справи посилання апелянта на відшкодування збитків, завданих вищезазначеним адміністративним правопорушенням, понесених ПАТ «Українська Залізниця» (а. с. 41 - 44).

За наявності таких обставин, позбавлення ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами, на думку апеляційного суду, не можна визнати обґрунтованим.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що є підстави для призначення ОСОБА_1 менш суворого адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді підлягає зміні в частині призначення адміністративного стягнення, з призначенням ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 252, 280, 284, 293, 294 Кодексу

України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Арцизького районного суду Одеської області від 07 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП - змінити в частині застосованого до ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 340 (триста сорок) грн.. 00 коп..

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін