Єдиний унікальний номер 235/130/19
Провадження №3/235/998 /19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м.Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Коваленко В.О., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Селидівського ВП у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2019 року о 01 годині 27 хвилин у м. Новогродівка, Донецької області, вул.. Шевченко, біля кафе «Муравейнік», водій ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL KADETT н/з НОМЕР_1 ,з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений власноручно написаною розпискою. З огляду на викладене, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суддя вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю ОСОБА_1

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою застосування до відповідної особи адміністративного стягнення.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №ОБ 071647 від 23.03.2019р., який складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП (а.с.1), плясненнями свідків, які додані до матеріалів справи.

Оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

З огляду на обставини справи та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених, зокрема, ст.130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати таке стягнення тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи викладене, доходжу до висновку про відсутність правових підстав для застосування в даному випадку адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до приписів п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, стягується судовий збір, ставка якого дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня поточного року.

Керуючись ст.ст.40-1, ч.1 ст.130, ч.1 ст.268, ст.ст.283-284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, який перерахувати на р/р 5001 отримувач платежу: Донецьке УК (Донецька область) 21081300, МФО 899998, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень, який перерахувати на р/р 6001, отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Коваленко