КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3923/19
Провадження № 3/552/1175/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2019 року суддя Київського районного суду м. Полтави Куліш Ю.В., при секретарі Бережному М.О., адмінпорушниці ОСОБА_1 , адвоката Вірябяна Е.В., інших учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і його адвоката Балабанова Г.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, ідентифікаційний код не встановлено, за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

04.07.2019 року о 14 год. 20 хв. в м. Полтава по вул.. Сінна, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Chery Tiggo» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

Також, 04.07.2019 року о 14 год. 20 хв. в м. Полтпва по вул.. Сінна, 2 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Chery Tiggo» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_2 , який від зіткнення покотився вперед та здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Galant» д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п 2.9 а та 12.1, 13.1 «Правил дорожнього руху», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснивши наступне.

04.07.2019 року її чоловік здійснив заміну гальм та резини. На перехресті вул.. Колективної та вул.. Шевченка, при здійсненні гальмування вона та її чоловік відчули, що автомобіль не здійснює гальмування. Після цього, вони шукали місце для зупинки автомобіля, щоб помінятися місцями. В районі вул.. Сінної (мечеті) вони включили аварійний сигнал та не виходячи з автомобіля помінялися з чоловіком місцями, він пересів за кермо, після чого вони поїхали шукати автомайстерню. При швидкості 35 40 км./год. при здійсненні гальмування ривками її чоловік «брав в ліво» і в цей час зачепив автомобіль «Toyota Camry», після чого, хотів вийти з автомобіля, двері зі сторони водія були пошкодженні та не відкривали тому вони помінялись місцями і він вийшов через пасажирське сидіння щоб з`ясувати чи не має потерпілих. Коли приїхали працівники поліції, його ніхто не слухав, після того як інший учасник водія сказав, що за кермом була вона, протокол склали відносно неї.

Зазначала, що оскільки не керувала транспортним засобом та не вживала алкогольні напої, відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння.

Інший учасник ДТП ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що на момент ДТП стояв на світлофорі на червоне світло на вул.. Сіна та вул.. Соборності, відчув сильний удар, в результаті чого, його автомобіль відкинула на автомобіль, який був по переду. Після повної зупинки автомобіля, він вийшов із автомобіля підійшов до автомобіля «Chery Tiggo», за кермом сиділа жінка з білявим волоссям.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 суду пояснив, що стояв на світлофорі на забороняючий сигнал світлофора, навпроти готелю «Київ». Відчув удар та вдарився головою, після чого вийшов з автомобіля, там побачив «вдарений» автомобіль «Toyota Camry» та третій автомобіль «Chery Tiggo». Стверджує, що за кермом автомобіля «Chery Tiggo» перебувала жінка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який є цивільним чоловіком ОСОБА_1 , дав суду пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_1 , а саме, що того дня він здійснив заміну гальм та резини. За перехрестям вони помінялися місцями, потім коли вони з ОСОБА_1 доїхали до перехрестя він загальмував та ударив автомобіль «Toyota Camry», не зміг відкрити двері водія, тому помінявся з ОСОБА_1 місцями та вийшов через пасажирські двері.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , інших учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 , дослідивши дані відеозаписів, протоколів про адміністративні правопорушення та матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т. ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у т. ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом.

Відповідно до п. 2.10 Правил дорожнього руху у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю чи наркотиків. Ні з відео, ні з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що працівники поліції роз`яснювали право чи надавали направлення на проходження ОСОБА_1 . огляду в медичному закладі.

Згідно п. 7 абзацу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858., передбачено відповідний порядок, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп`яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. N 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 N 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858:

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 N 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

Оскільки, встановлений законом порядок огляду на стан сп`яніння у відповідності до п. 2.10 Правил дорожнього руху де зазначено, що у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю чи наркотиків не виконано, особа не направлялася на огляд до медичної установи, то відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.98 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ст.124 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи учасники дорожнього руху, які допустили порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, в провину ОСОБА_1 ставиться порушення пунктів п. п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

У пункті 12.3 «Правил дорожнього руху» вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В пункті 13.1 «Правил дорожнього руху» зазначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Заслухавши учасника дорожньо транспорної пригоди, дослідивши схему ДТП та дослідивши матеріали про вчинення адміністративного правопорушення в їх сукупності, враховуючи вище викладене,приходжу до висновку, що ОСОБА_1 дійсно вчинила інкриміноване їй адміністративне правопорушення, а тому її дії необхідно кваліфікувати за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 325907 від 04.07.2019 року, адміністративне правопорушення було вчинене 04.07.2019 року, а тому приходжу до висновку, що останю слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Розглянувши матеріали та керуючись ст.ст. 38, ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та звільнити від адміністративного стягнення у відповідності до ст. 38 КУпАП у зв`язку із сплином строків накладення.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Куліш