Справа №: 486/724/19 Провадження № 3/486/398/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Коршак О.В.,

за участю: прокурора Кучерявого В.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від від Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лукашівка Первомайського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , знаходиться в декретній відпустці, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №102 від 19.04.2019 року, ОСОБА_1 , яка з 17.02.2015 року до 31.01.2017 року обіймала посаду провідного спеціаліста Южноукраїнського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, та відповідно до п.п.«в» п. 1) ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являлась суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 45 вказаного Закону, наступного року після звільнення, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого терміну декларування, тобто не пізніше 01.04.2018 року, подала декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, лише 16.04.2019 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням щирого каяття.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала свою вину та пояснила, що на момент подачі нею електронної декларації, вона виявила, що електронна пошта в неї зареєстрована на забороненому російському ресурсі, тому зверталась в технічну підтримку та зробила скріншот. Однак у неї зламався ноутбук, тому надати підтвердження цього суду не може. Коли зареєструвала електронну пошту на українському домені та хотіла подати декларацію у родичів, зробити цього не змогла. Придбала новий ноутбук, тільки після цього 16.04.2019 року змогла подати декларацію . У вчиненому щиро розкаялась.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши докази, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу №29/03 від 17.02.2015 року ОСОБА_1 , на підставі заяви від 26.01.2018 року, призначена на посаду провідного спеціаліста з централізованого оформлення документів Южноукраїнського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області. Наказом № 58/03 від 20.04.2015 року внесено відомості про зміну назви посади на «провідного спеціаліста Южноукраїнського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області» /а.с. 14, 15, 16/.

12.05.2016 року була затверджена посадова інструкція провідного спеціаліста Южноукраїнського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, з якою ОСОБА_1 ознайомлена особисто. Пунктом 1.4 зазначеної інструкції передбачено, що посада провідного спеціаліста відділу відноситься до посад державної служби категорії «В» /а.с. 20-24/.

02.07.2012 року ОСОБА_1 склала присягу державного службовця. 27.04.2015 року ознайомлена зі спеціальними обмеженнями встановленими Законом України «Про державну службу» та Законом України «Про запобігання корупції» у зв`язку з проходженням державної служби /а.с. 25, 26/.

Наказом №6/03 від 30.01.2017 року, на підставі заяви від 17.01.2017 року, ОСОБА_1 звільнена із займаної посади, за угодою сторін /а.с. 17, 18/.

У відповідності до п. п. «в» п.1) ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста Южноукраїнського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, відносилася до державних службовців, а тому являлась суб`єктом декларування.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», державні службовці зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням НАЗК № 3 від 10 червня 2016 року затверджено «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким передбачено, що декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення (абз.2 п.5 Розділ ІІ Порядку).

У відповідності до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Зі скріншоту сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_1 , декларацію перед звільненням подала 31.01.2017 року, а наступну декларацію після звільнення 16.04.2019 року /а.с. 8-9/.

Таким чином, будучи звільненою з займаної посади 31.01.2017 року, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем категорії «В» та відносячись до суб`єкта, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», порушила встановлені Законом терміни подання декларації, наступного року після припинення діяльності пов`язаної з виконанням функцій держави.

За такого, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року з наступними змінами і доповненнями, корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При визначенні ОСОБА_1 виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого нею адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1 ступінь її вини та щире каяття, тому суд вважає необхідним накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) розміром 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г.А. Далматова