Справа № 404/2948/19
Номер провадження 3/404/921/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 , за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серія БД № 223833 та БД № 412764, складених 23.04.2019 року, ОСОБА_1 22.04.2019 року о 22 год. 58 хв., рухався в м. Кропивницькому по вул. Барболіна, 16, керуючи транспортним засобом «Богдан 211040», державний номерний НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду та огляду за допомогою спецтехзасобів на визначення стану сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, та при цьому не зупинився на вимогу працівників поліції, завчасно подану за допомогою проблискового маячка червоного та синього кольорів, спеціального звукового сигналу, у зв`язку з чим був зупинений шляхом переслідування.

Таким чином своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.4, 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання, яке було призначено на 29.05.2019 року ОСОБА_1 з`явився та зазначив, що вину у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає повністю та просив закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складів зазначених адміністративних правопорушень. Посилаючись на обставини зазначені ним у його письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи, з яких вбачається, що 23.04.2019 року він керуючи транспортним засобом «Богдан 211040», державний номерний НОМЕР_2 , рухався в м. Кропивницькому по вул. В. Перспективній, де на перехресті з вул. Соборною, екіпаж патрульної поліції, який їхав у зустрічному напрямку, розвернувся та став за його автомобілем. Він розцінив поведінку працівників поліції, як помсту за подану ним до прокуратури Кіровоградської області заяви про вчинення останніми відносно нього кримінального правопорушення передбаченого ст. 364 КК України. Після зупинку його транспортного засобу його із застосування фізичної сили, було затримано на його подвір`ї та надіто на нього кайданки. Після чого його доставили до Кіровоградського наркологічного диспансеру. Крім того, ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду для надання йому часу для залучення захисника, у зв`язку з чим судом було відкладено розгляд справи на 03.06.2019 року, про що було повідомлено ОСОБА_1 (а.с.22). Однак в судове засіданні, яке було призначено на 03.06.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, у зв`язку з чим судовий розгляд справи був відкладений на 11.06.2019 року. Проте, 11.06.2019 року ОСОБА_1 до суду знову не з`явився та захисника до суду не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом встановлено наступні обставини:

1) судові повістки направлялися за місцем проживання ОСОБА_1 , яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення;

2) інформація про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення було завчасно оприлюднена на офіційному сайті Кіровського районного суду м. Кіровограда;

3) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справи, не подано.

Таким чином ОСОБА_1 відомо про розгляд у суді його справи, а також про те, що судові повістки йому направлялися за адресою, вказаною у протоколах, але своїми фактичними діями він ігнорує їх, що вказує про його небажання брати участь в розгляді справи та фактично таким чином він реалізує надане йому право не з`являтися для розгляду справи. При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи за вказаною ним же адресою, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про розгляд його справи Кіровським районним судом м. Кіровограда, не вживав заходів для явки до суду, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи. Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення, письмові та речові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність водія за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , вважаю, що доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 223833 від 23.04.2019 року (а.с.1), у якому викладені встановлені судом обставини, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4-5), в яких вони підтвердили обставини вказані у протоколі, у тому числі факт відмови ОСОБА_1 в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, протоколом про адміністративне затримання (а.с.6) та диском з відеозаписом зазначених подій, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні (а.с.7).

Крім того положенням ст.122-2 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які не виконали вимог поліцейського.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ст.122-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.11) та диском з відеозаписом зазначеної події, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні (а.с.15), які у своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені судом.

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.

Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, а його доводи з приводу відсутності в його діях складів адміністративних правопорушень, вважаю непереконливими через їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема долученими до матеріалів справи відеозаписами зазначених подій, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 не зупинився на вимогу працівників поліції, завчасно подану за допомогою проблискового маячка червоного та синього кольорів, спеціального звукового сигналу, у зв`язку з чим був зупинений шляхом переслідування, та в присутності двох свідків йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, при цьому останній відмовився. Тому суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо його невинуватості у вчиненні правопорушення, як намагання уникнення відповідальності за вчинене.

Таким чином дослідивши матеріали справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При призначенні виду адміністративного стягнення, суд відповідно ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, які є тяжкими, про що свідчить їх характер, та визначені законодавцем вид та розмір адміністративного стягнення, їх особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень, особу правопорушника, який не працевлаштований, враховуючи ступінь його вини та обставини правопорушення, вважає, що достатньо буде призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 122-2, 130, 283, 284, 285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 грн.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 ) накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., який підлягає сплаті на наступні реквізити: призначення платежу 21081300, р/р 1001, , МФО 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки - НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., який підлягає сплаті на наступні реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО банку: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 (в графі «Призначення платежу» необхідно вказувати «Судовий збір за розгляд справи про адміністративне правопорушення»).

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Р. В. Бурко