Номер провадження: 33/813/1473/19
Номер справи місцевого суду: 500/4523/19
Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 500/4523/19

Одеській апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря судового засідання Віцько А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 183-1 КУпАП,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, тапритягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а саме накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно-корисних робіт строком на 120 годин.Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , не сплачує аліменти на утримання дитини, які зобов`язаний сплачувати відповідно до рішення Кілійського районного суду Одеської області від 27.06.2018 р., на підставі чого був виданий виконавчий лист №502/431/18, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме: згідно розрахунку заборгованості по аліментам заборгованість станом на 10.06.2019 р. складає: 18510,85 грн..

На підставі викладених обставин, державним виконавцем Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Карабулею Д.А. складено протокол про адміністративне порушення № 56 від 10 червня 2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, яку ухвалено з порушенням норм процесуального права. Посилається на те, що судом першої інстанції не було сповіщено його про розгляд справи, а отже порушено права апелянта у розумінні ст. 268 КУпАП. Вказує на те, що систематично сплачує аліменти на утримання дитини і докази цієї сплати аліментів будуть надані до суду у судовому засіданні.

Посилаючись на такі доводи ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про розгляд справи апеляційним судом був сповіщений належним чином (а. с. 22).

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне порушення № 56 від 10 червня 2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП (а. с. 2 - 2 зворотна сторона), копією виконавчого листа №502/431/18 (а. с. 1), розрахунком щодо вказаної заборгованості зі сплати аліментів (а. с. 3 3 зворотна сторона).

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017 року, що набрав законної сили 06.02.2018 року встановлено адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст.183-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Доводи апеляційної скарги щодо несповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи спростовуються матеріалами справи, а саме: списком № 1 щодо поштових відправлень Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області згідно якого апелянту було відправлено судову повістку про розгляд справи (а. с. 7 9); витягом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» відповідно до якого вказане поштове відправлення було вручено (а. с. 10). Отже безпідставними та такими, які спростовано матеріалами справи є доводи апеляційної скарги щодо несповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції.

Доказів сплати аліментів на утримання дитини, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, матеріали справи не містять. Крім того безпідставним є посилання апелянта на те, що вказані докази сплати аліментів на утримання дитини будуть надані до суду у судовому засіданні з огляду на те, що учасники справи, зокрема ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явились, заяв та клопотань від учасників справи не надійшло.

Отже до суду не надано доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин скоєння вищевказаного адміністративного правопорушення. Доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 183-1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін