П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2019 Справа №607/21869/19

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, студента,

за частиною 2 ст. 122 та 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

Неповнолітній ОСОБА_1 , 04 вересня 2019 року о 22 год. 40 хв., керував транспортним засобом марки «Infiniti FX 30 D», н.з. НОМЕР_1 , без увімкнених фар ближнього світла, чим порушив пункт 19.1а Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Окрім цього, неповнолітній ОСОБА_1 , 04 вересня 2019 року о 22 год. 40 хв., керував транспортним засобом марки «Infiniti FX 30 D», н.з. НОМЕР_1 , вулицею Злуки, 38 у м. Тернополі, не маючи права керувати транспортними засобами, чим порушив пункт 2.1а ПДР.

Статтею 221 КУпАП передбачено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих на те суду причин.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У цьому контексті слід зазначити, що судом було вжито усіх передбачених законом заходів, щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення на його адресу судової повістки на 16 жовтня 2019 року. Однак ОСОБА_1 , до суду не з`явився.

При цьому ватро зазначити, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про складення щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення та про майбутній розгляд справ у Тернопільському міськрайонного суді Тернопільської області, про що свідчить отримання ним копій цих документів у день їх складення де містяться відповідні посилання на дату та місце розгляду справи. Однак провадженням справи у суді ОСОБА_1 не цікавилась; у судове засідання не з`явилась.

Такі дії ОСОБА_1 , на думку суду, містять ознаки зловживання своїм процесуальним правом.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненому доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколах про адміністративне правопорушення серії БД № 314495 від 04 вересня 2019 року та серії ОБ № 196047 від 04 вересня 2019 року; рапортом поліцейського роти № 4 УПП в Тернопільській області від 04 вересня 2019 року; довідкою начальника відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Тернопільській області від 11 вересня 2019 року; відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції.

За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 ст. 122 КУпАП, а саме: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами та частиною 2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи порушника, котрий у судове засідання не з`явився, чим продемонстрував своє байдуже ставлення до вчиненого, суддя не вбачає підстав для застосування до нього заходів впливу, передбачених статтею 241 КУпАП і вважає, що він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах згідно з частиною 2 ст. 13 КУпАП, шляхом накладення на нього адміністративного стягнення.

Обираючи таке стягнення, суддя керується частиною 2 ст. 36 КУпАП, якою визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до статті 33 КУпАП суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, відсутність обставин, котрі пом`якшують і обтяжують відповідальність та приходить до висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення, визначене санкцією статті за більш серйозне правопорушення, тобто за частиною 2 ст. 126 КУпАП, а саме: у виді штрафу.

Керуючись статтями 33, 33, частиною 2 статті 122, частиною 2 статті 126 , статтями 221, 276, 277, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 2 ст. 122, частиною 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення із застосуванням частини 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмір 510 (п`ятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка