Провадження № 3/554/86/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 лютого 2019 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ОСОБА_1 - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки і мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2,українки, громадянки України, не працюючої, РНОКПП невідомий, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

в с т а н о в и в :

15 грудня 2018 року, ОСОБА_2, неналежним чином виконувала батьківські обовязки по догляду за своїми дітьми ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, які без поважних причин не відвідували навчальні заклади на протязі листопада-грудня 2018 року.

В судове засідання порушниця, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи не явилася, заяви про розгляд справи без її участі не подала.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суд, приймаючи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, розцінює причину її неявки як неповажну, у звязку з чим, вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у ній даних та доказів.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_2 О, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, суд, суд, враховує також лист заступника голови ради з питань діяльності виконавчого органу ОСОБА_3 (а. с. 2), рапорт інспектора роти №1 батальйону №1 УПП в Полтавській області Деревянка від 7 грудня 2018 року (а. с. 3), подання директора школи ОСОБА_4 (а. с. 4), лист заступника директора з НВР ОСОБА_5 (а. с. 5) та сам протокол про адміністративне правопорушення, який був досліджений в суді.

Як вбачається з матеріалів справи протокорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, однак в матеріалах справи відсутні відомості про попередні притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про перекваліфікацію її дій за з ч. 2 на ч. 1 ст. 184 КУпАП, якл про адміністративне правопорушення складено за вчинення правопоа передбачає відповідальність за невиконання батьками обовязків щодо виховання дітей, що полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При вирішенні питання про накладення стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, відсутність тяжких наслідків та матеріальних збитків від вчиненого, і приходить до висновку про необхідність накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для її виправлення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП і піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір 384,20 грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Строк предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. Г. Савченко