ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1363/19 Справа № 201/5685/19 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Мудрецький Р.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 29 квітня 2019 року о 12 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Рено», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі буд. № 30 по вул. Космічна в м. Дніпрі, де, не врахувавши дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості, внаслідок чого втратив контроль над керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, скасувати її та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що ознайомився з судовим рішенням лише 28 жовтня 2019 року.

Свої вимоги про скасування постанови апелянт обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Так, ОСОБА_1 вказує на те, що йому ставиться у провину порушення п. 12.1 ПДР України, однак при цьому матеріали справи не містять відомостей про те, з якою саме швидкістю він рухався, що вказує на припущення працівника поліції щодо обставин, за яких сталась ДТП. Апелянт звертає увагу на те, що у схемі ДТП відсутній його підпис, що вказує на її складання у його відсутність та свідчить про недопустимість цього доказу. Разом із цим, ОСОБА_1 зауважує, що на цій схемі його автомобіль знаходиться на своїй смузі руху, у зв`язку з чим зазначені у протоколі відомості про те, що він виїхав на зустрічну смугу не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому, протокол було складено без його участі та не зазначено у ньому свідків його складання. Серед іншого, ОСОБА_1 вказує на те, що суд розглянув справу без його участі, внаслідок чого позбавив його можливості надати пояснення щодо обставин ДТП.

Заслухавши доповідь судді, особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , захисника Авраменко О.Ю., які апеляційну скаргу підтримали, просили долучити до справи висновок експерта, потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , які проти задоволення скарги заперечували, свідків, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що її копію ОСОБА_1 отримав лише 28 жовтня 2019 року.

З огляду на викладені обставини, суд не вважає строк апеляційного оскарження постанови пропущеним.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 143207 від 03 травня 2019 року, протоколом огляду місця ДТП від 29 квітня 2019 року, схемою місця ДТП, фото з місця ДТП, довідками про стан здоров`я учасників ДТП, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 .

В сукупності зазначені докази підтверджують факт порушення водієм «Рено», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, а також тілесні ушкодження, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Сумніви щодо достовірності зазначених доказів у суду відсутні.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідженими судом доказами вони повністю спростовуються.

Так, у відповідності з вимогами п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Наявним у матеріалах доказами об`єктивно встановлено, що зіткнення транспортних засобів відбулося на зустрічній для руху смузі для автомобіля «Рено», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , що розділена подвійною роздільною смугою, перетин якої заборонено (а.с.10), що підтвердили також й допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При цьому доводи ОСОБА_1 про те, що його дії були обумовлені тим, що його автомобіль підрізав автомобіль Мітсубісі, що рухався по правій смузі в попутному напрямку, суд не бере до уваги, оскільки вони об`єктивно не підтверджуються матеріалами справи. Зазначений автомобіль не було встановлено і зафіксовано. Після скоєння ДТП, водій ОСОБА_1 , хоча і отримав тілесні ушкодження, внаслідок яких був госпіталізований, проте відмовився від надання пояснень в силу ст..63 Конституції України та не повідомив про зазначені обставини (а.с.13). Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 що свідчили з зазначених обставин в суді апеляційної інстанції також не надавали таких пояснень відразу після складання протоколу. З цих обставин, судом не приймається до уваги і наданий стороною захисту висновок експертного дослідження №12/10.1/84 від 04.12.2019 року, оскільки в його основу покладено вихідні дані про порушення ПДД невстановленим водієм Мітсубісі.

З огляду на викладені обставини, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно відсутності в його діях причинно-наслідкового зв`язку з наслідками ДТП, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В. Мудрецький