Справа № 638/6238/19
Провадження № 3/638/1773/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2019 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за статтями 122-4, 124, частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться адміністративний матеріал (єдиний унікальний номер справи №638/6238/19) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ОБ №186027 від 20.04.2019 року), який надійшов до суду 26.04.2019 року.

26.04.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова також надійшов адміністративний матеріал (єдиний унікальний номер справи №638/6249/19) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протоколи серії ОБ №186028 від 20.04.2019 року, серії ОБ №186029 від 20.04.2019 року).

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.05.2019 року, справу про адміністративне правопорушення №638/6249/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за статтею 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протоколи серії ОБ №186028 від 20.04.2019 року, серії ОБ №186029 від 20.04.2019 року) об`єднано в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення №638/6238/19 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол серії ОБ №186027 від 20.04.2019 року) з присвоєнням єдиного унікального номеру судової справи №638/6238/19.

ОСОБА_1 20.04.2019 року о 20 год. 34 хв. у м. Харкові керувала автомобілем CHEVROLET AVEO, д/н НОМЕР_1 , навпроти буд. 39 по пр-т. Науки, при повороті ліворуч не надала переваги в русі автомобілю ГАЗ 24, д/н НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі та скоїла з ним зіткнення, при дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №186029 від 20.04.2019 року, ОСОБА_1 20.04.2019 року о 20 год. 34 хв. у м. Харкові по пр-т. Науки, 39, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, до якого була причетна з невідомих причин та згодом була виявлена у дворі будинку АДРЕСА_2 .

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №186027 від 20.04.2019 року, ОСОБА_1 20.04.2019 року о 20 год. 30 хв. у м. Харкові по пр-т. Науки, 39, вжила алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з її участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, також від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я відмовилась в присутності двох свідків.

Особа, відносно якої складено протоколи, - ОСОБА_1 та її захисник адвокат Шевченко Д. С. в судовому засіданні заперечували причетність ОСОБА_1 до тих правопорушень, що ставляться їй у вину. Так, місце дорожньо-транспортної пригоди вона покинула не умисно, а з`їхала з автомагістралі та залишилася в зоні досяжності задля іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди та поліцейських, тобто керувалась мотивом не ускладнювати рух. Доказів того, що ОСОБА_1 вживала автомобіль після дорожньо-транспортної пригоди не має, свідки та відеозапис вживання алкоголю відсутні. Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння це зовсім інше правопорушення, яке не ставиться у провину ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 є єдиним годувальником у сім`ї, вона сама забезпечує свого сина, наразі усвідомила життєву необхідність суворого дотримання Правил дорожнього руху України. Просять не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повністю доведена.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 16.13 Правил дорожнього руху України: «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч», за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна».

Винність правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення повністю доведена та підтверджується сукупністю достатніх та незаперечних доказів, досліджених під час судового розгляду, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №186028 від 20.04.2019 року, поясненнями потерпілого, даними на місті вчинення адміністративного правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.04.2019 року.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не виявлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу правопорушника, те, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, ставлення особи до даного діяння, вважає за можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, тобто грошове стягнення.

Водночас, провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а саме пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності, підтверджених у судовому засіданні, вбачається, що у неї не було умислу на залишення місця дорожнього транспортної пригоди; для того, щоб не завантажувати рух вона з`їхала з автомагістралі та залишилася в зоні досяжності задля іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди та поліцейських, тобто керувалась мотивом не ускладнювати рух.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає лише у випадку умисних дій правопорушника, які згідно диспозиції статті полягають у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, відсутність в діях ОСОБА_1 прямого умислу виключає в її діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП та відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення є підставою для закриття провадження в цій частині.

Крім того, провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення також підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Диспозиція частини 4 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду

За змістом пункту 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували факт вживання ОСОБА_1 алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, натомість це твердження працівників патрульної поліції спростоване поясненнями ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні, а також інформацією, що міститься на технічному носії диску, що наявний в матеріалах справи. Наявний відеозапис жодним чином не відображає інформації, що підтвердила б чи навпаки спростувала будь-які факти, а тому даний доказ до уваги суд не бере.

Також судом визнана обов`язкова явка інспекторів, що склали адміністративні протоколи серії ОБ №186027 від 20.04.2019 року та протоколу серії ОБ №186028 від 20.04.2019 року ОСОБА_2 , протоколу серії ОБ №186029 від 20.04.2019 року ОСОБА_3 , у судове засідання, проте даним органом вимоги суду буди повністю проігноровані, явка інспекторів не забезпечена.

Крім того, обставини, викладені у протоколі серії ОБ №186027 від 20.04.2019 року не узгоджуються із іншими матеріалами справи, зокрема вказано дату вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення 20.04.2019 року о 20 год. 30 хв., в той час як інші правопорушення, зокрема дорожньо-транспортна пригода мала місце 20.04.2019 року о 20 год. 34 хв., тобто незрозуміло як особа могла вжити алкогольні засоби після дорожньо-транспортної пригоди, яка згідно протоколів відбулася пізніше.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів містять відомості про ОСОБА_4 та незрозуміло, яке відношення до адміністративних правопорушень має ця особа, крім того, даний акт та пояснення свідків стосуються іншого адміністративного правопорушення, яке не ставиться у вину ОСОБА_1 , а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, в той час як протокол складений за частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, хоча жодних доказів про вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення справа не містить.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Подані до суду матеріали не містять об`єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дані протоколу є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

За таких обставин, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 130, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.М.Хайкін