Справа № 212/5097/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Більченко Ю.О., прокурора Унжаков Б.М., захисника адвоката Орлова В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провідного спеціаліста Покровського районного у місті Кривому Розі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1228 від 19.06.2019 року ОСОБА_1 перебуваючи на посаді провідного спеціаліста Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», 04 вересня 2017 року отримала дохід у вигляді подарунку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом укладання між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору дарування від 04.09.2017 року, вартість квартири становить 150030 гривень. В порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, з порушенням встановленого 10-ти денного строку, шляхом внесення інформації на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, не повідомила Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані.

04.09.2017 року у ОСОБА_1 , як суб`єкта декларування, відбулися суттєві зміни у майновому стані. Датою вчинення адміністративного правопорушення, є 15.09.2017 року день, наступний за останнім днем десятиденного терміну.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, повідомила, що вона дійсно набула у власність квартиру, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених станом на 01.01.2017 р. Квартиру їй подарував батько ОСОБА_2 за договором даруванням квартири від 04 вересня 2017 року. В подальшому в щорічних деклараціях за 2017 рік, що подана 05.03.2018 року та щорічній декларації за 2018 рік, що подана 09.02.2019 року зазначила вказану квартиру.

Суд заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності захисника адвоката Орлова В.І., вислухавши думку прокурора, дослідивши письмові докази приходить до наступного.

Так, свій висновок про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, особа, яка складала протокол про вчинення правопорушення зроблено на підставі того, що ОСОБА_1 , будучи особою, на яку відповідно пп. «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України №1700 - VII «Про запобігання корупції» поширюється дія цього закону, без поважних причин несвоєчасно повідомила про суттєві зміни у своєму майновому стані до Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначені строки і додавши до протоколу документи, які підтверджують набуття квартири та що було подано на офіційний веб-сайт НАЗК повідомлення про суттєві зміни майнового стану, без надання суду самих змін та при складані протоколу не з`ясовано причини не дотримання положень вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» .

Згідно ч.2 ст.172-6 КУпАП, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином дана стаття визначає правопорушення щодо обов`язкового декларування доходів особами, що уповноважені на виконання функцій держави та місцевого самоврядування. З об`єктивної сторони правопорушення становить діяння у формі неподання декларації, неповідомлення / несвоєчасного повідомлення про відкриття валютного рахунку у банку-нерезиденті чи суттєвих змін майнового стану.

Примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45, ч.2 ст.52 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно. Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Відповідно до інформаційного листа від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», направлений судам першої та апеляційної інстанції для забезпечення однакового і правильного застосування судами загальної юрисдикції Закону України «Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм закону в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Допитана в суді ОСОБА_1 пояснила, що наміру приховувати придбання набуття квартири у власність не немала, корупційний інтерес та мотиву в неї не було. Про це свідчать її дії щодо офіційного реєстрації речового права, а саме права власності на квартиру у відповідному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Таким чином в суді встановлено, відсутність суб`єктивної сторони адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме: ставленням до наслідків, яке характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто в діях ОСОБА_1 не було умисних дій на несвоєчасне неподання без поважних причин Національному агентству з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані. Діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Оскільки, суб`єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, що передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 про умисний характер дій останньої взагалі не зазначено і в судовому засіданні умислу ОСОБА_1 на неподання без поважних причин декларації не встановлено. Крім того, в матеріалах провадження відсутні також і дані про мету ОСОБА_1 уникнути від фінансового контролю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, Законом України «Про запобігання корупції», ст., ст. 172-6, 280, 283, КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за №212/5097/19 відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Оголошення повного тексту постанови відбудеться 26 липня 2019 року о 08 годинні 00 хвилин.

Суддя: Р. В. Дехта