Єдиний унікальний номер 725/4957/19
Номер провадження 3/725/2981/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 року.Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.4 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання с.Велике Вижницького району Чернівецької області-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №059819, ОСОБА_1 28 серпня 2013 року о 03:18год. повторно протягом року керував транспортним засобом з технічною несправністю, а саме на одну вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками.

Таким чином, на думку правників поліції, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.31.4.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КпАП України.

ОСОБА_1 для розгляду справи не з`явився, однак через канцелярію суду надав клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Усманов М.А. пояснив, що його підзахисний свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.121 ч.4 КУпАП, не визнає з підстав, викладених ним у письмовому клопотанні. Зазначив, що працівниками патрульної поліції не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з шинами різних моделей та з різними малюнками. Просив провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення адвоката Усманова М.А., дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, у зв`язку із чим, провадження у справі відносно нього підлягає закриттю, виходячи з наступного:

Так, відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиціяч.4 ст.121 КпАП України передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, а саме: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Із наданих письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП не визнає, оскільки вважає обставини викладені у протоколі надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів на підтвердження вини особи у вчиненні правопорушення.

Згідно вимог ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизована фабула правопорушення, яке на думку працівників поліції вчинив ОСОБА_1 , а саме: не зазначено марку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 та його державний номерний знак.

Крім того, як вбачається із протоколу, працівниками поліції кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом з технічною несправністю.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення щодо порушень п.31.4.5 Правил дорожнього руху України, працівниками поліції надано суду протокол про адміністративне правопорушення та витяг з адмінпрактики щодо притягнення ОСОБА_1 протягом року (31 травня 2019 року) до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП.

Згідно Витягу адмінпрактики, ОСОБА_1 31 травня 2019 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, а саме за несвоєчасне проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю.

Більше того, враховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину на місці складання протоколу не визнав та відмовився від будь-яких пояснень, працівниками поліції не зазначено свідків правопорушення та не відібрано у них пояснення, а також не долучено до матеріалів справи відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора).

Варто зазначити, що постановою суду від 04 вересня 2019 року адміністративна справа відносно ОСОБА_1 була повернута до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області для доопрацювання.

Однак недоліки, вказані у рішенні суду, усунуті не були та справу повторно надіслано до суду.

Відповідно до положення ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

За таких обставин, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП суд тлумачить на його користь, у зв`язку із чим приходить до висновку про відсутність у його діях складу вказаного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що працівниками поліції не надано достатньо доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,33,124,247,283-285,294 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.4 КУпАП України.

Вилучене посвідчення водія повернути ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич