Справа № 734/871/19 Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В.
Провадження № 33/4823/254/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі особи, притягнутої до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

Оскаржуваною постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Суд встановив, що ОСОБА_1 01 березня 2019 року, близько 13 год. 06 хв. на 113 км. автодороги М-01 Київ- Чернігів-Нові Яриловичі в с. Красилівка, Козелецького району, Чернігівської області керував автомобілем AUDI 100 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який, зі згоди водія було підтверджено в присутності двох свідків за допомогою приладу алкотестер Драгер ARCE -0233, за результатами якого проба була позитивна (0, 57 проміле), чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеним відносно нього рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки розгляд справи було здійснено без його особистої участі, та звертає увагу на ту обставину, що повістка про повідомлення його про розгляд справи, адресована не йому, а невідомій особі, яка ніякого відношення до даної справи не має, а тому, на його думку, справа була розглянута без дотримання вимог чинного законодавства у справах про адміністративні правопорушення, оскільки не було з`ясовано фактичних обставин справи, та не вислухано його пояснень, а взято до уваги лише докази, наявні в матеріалах справи. Крім того, вважає, що його огляд поліцейськими на стан сп`яніння було проведено приладом Драгер ARCE - 0233, який не має сертифікату відповідності засобу вимірювальної техніки та не є спеціальним технічним засобом, що дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, в зв`язку з чим висновок, щодо його перебування в стані алкогольного сп`яніння, є неналежним доказом по справі, в зв`язку з чим відсутні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності. Також, звертає увагу суду на те, що постанова місцевого суду не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки не містить точного визначення часу вчинення адміністративного правопорушення, проба на стан сп`яніння судом зазначена не в проміле, а у відсотках, не зазначено порядок сплати штрафу та правові наслідки невиконання адміністративного стягнення, не вказано технічний засіб відеофіксації.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження в зв`язку з тим, що копію оскаржуваного судового рішення він отримав лише 10 червня 2019 року, звернувшись до суду, що і стало причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав вимоги викладені в поданій апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доводи сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими і на думку суду, є поважними причинами його пропуску, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження

Не зважаючи на невизнання своєї вини особою правопорушником, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого ОСОБА_1 01 березня 2019 року, близько 13 год. 06 хв. на 113 км. автодороги М-01 Київ- Чернігів-Нові Яриловичі в с. Красилівка, Козелецького району, Чернігівської області керував автомобілем AUDI 100 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, який, зі згоди водія було підтверджено в присутності двох свідків за допомогою приладу алкотестер Драгер ARCE -0233, за результатами якого проба була позитивна (0, 57 проміле), чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 5);

- відомостями, що містяться акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зокрема Драгер ARCE - 0233, який було проведено в присутності свідків, та відповідно до якого проба на стан сп`яніння була позитивною, згоду з якою ОСОБА_1 засвідчив своїм власноручним підписом (а.с. 7);

- інформацією, що міститься у роздруківці тестування на алкоголь газоаналізатора Драгер, відповідно до якого стан сп`яніння ОСОБА_1 становить 0, 57 проміле, який також було власноручно підписано протестованою особою (а.с. 6);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких проводилось тестування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, якими підтверджується перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, так як вказані свідки зазначили, що газоаналізатор показав позитивний покажчик результату тесту, на підставі чого, відносно протестованої особи було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.8-9)

- інформацією, що міститься у рапорті інспектора взводу №2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції Коваль В.Г., з якого вбачається, що 01 березня 2019 року, перебуваючи у складі автопатруля «Вікинг 205», спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , близько 13 год. на а/д М-01 113 км с. Красилівка за перевищення швидкості було зупинено автомобіль AUDI 100 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що було підтверджено за допомогою проведення тесту газоаналізатором Драгер- ARCE - 0233, який було здійснено у присутності двох свідків (а.с. 12);

- переглянутим в судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозаписі нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається що процедура огляду особи правопорушника на стан алкогольного сп`яніння була проведена у визначеному законом порядку, та за результатом якого, було складений протокол вчинене про адміністративне правопорушення (диск а.с. 9).

Крім вищенаведених доказів по справі на підтвердження вини ОСОБА_1 щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про передачу транспортного засобу ОСОБА_2 , для забезпечення його доставки на стоянку (а.с. 10).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість протоколу як доказу є необґрунтованими, оскільки він складений працівником Національної поліції та зміст цього документу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07 листопада 2015 року. У протоколі наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його з цим документом та роз`яснення останньому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також власноручне пояснення ОСОБА_1 по суті порушення: «Пив спиртне вчора, з Драгером згоден» (а. с. 5).

Щодо твердження апелянта про те, що його було протестовано на стан алкогольного сп`яніння газоаналізатором, який не відповідає встановленим законодавством стандартам, для проведення такої процедури, в результаті чого висновок за проведенням тесту є незаконним, не відповідає дійсності, оскільки даний тип засобів вимірювальної техніки (далі ЗВТ), був занесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 23 листопада 2007 та №7261/2007 від 10 січня 2010 року, з назвою прилади електродіагностичні Alkotest 7410 Plus com, Alkotest 6510, Alkotest 6810, виробник Dreger Safety AG& Co. KGaA Germany, механізм проведення реєстрації яких було визначено Порядком державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 09 листопада 2004 року №1497, який втратив чинність 01 липня 2015 року, яким передбачена видача свідоцтва про державну реєстрацію медичних виробів, на останньому з яких, виданих у 2010 році було зазначено, що воно дійсне до 10 лютого 2015 року. Однак, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 533 від 16 липня 2012 року «Про затвердження Порядку зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення», Держлікслужба здійснювала зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і п. 11 цього Порядку було визначено, що медичні вироби, які внесені до Державного реєстру в установленому порядку станом на 30 червня 2015 року, перебувають у Державному реєстрі до 30 червня 2020 року, що підтверджується листом Міністерства охорони здоров`я № 992 від 11 грудня 2014 року та листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» №28-10/60 від 04 квітня 2017 року, згідно з якими газоаналізатори для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Dreger Alkotest 6810, що вже перебувають в експлуатації, відповідають вимогам чинного законодавства та можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення процедур «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» (калібрування) та «Повірка», яке має проводитись не менше ніж один раз на 12 місяців.

Так, з роздруківки газоаналізатора Драгер, за допомого якого було здійснено тестування ОСОБА_1 , вбачається, що даний прилад є приладом Alkotest 6810, виробником якого є Dreger Safety AG& Co. KGaA Germany, калібрування якого було здійснено 19 жовтня 2018 року, тобто в межах дванадцятимісячного строку, передбаченого для проведення відповідної процедури, в зв`язку з чим, апеляційний суд вважає що висновок тестування, проведений за допомогою даного приладу є належним і законним доказом та обґрунтованим підтвердженням вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення було складено на законних підставах.

Крім того, а ні в протоколі про адміністративне правопорушення, а ні під час перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_1 . жодним чином не зазначив про свою незгоду з результатом проведеного тесту на стан алкогольного сп`яніння, натомість в протоколі власноручно зазначив, що навпаки, згоден з його результатом.

Доводи, викладені в поданій апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції норм ч. 2 ст. 283 КУпАП, яка полягає у відсутності в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності точного часу вчинення адміністративного правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки як вбачається з мотивувальної частини рішення в ній міститься зазначення часу, а саме: 13 год. 06 хв., що узгоджується з часом, вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №238359 від 01 березня 2019 року. Також не є змістовними та вагомими доводи апелянта з приводу того, що в постанові суду результат тесту вказаний не в проміле, а у відсотках, є опискою, допущеною під час підготовки судового рішення, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, та роздруківки приладу Драгер рівень алкоголю зазначено в проміле, а не у відсотках, а тому дана обставина не є підставою для скасування рішення, та жодним чином не спростовує вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження і в суді першої інстанції.

Така позиція правопорушника розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна позиція, направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших вагомих доказів, які б стали підставою для зміни чи скасування судового рішення, апеляційний суд не знаходить, а також, особою правопорушником такі докази не були надані і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Посилання ОСОБА_1 на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції були порушені його права на захист, розгляд справи було здійснено без його участі, в зв`язку з неналежним повідомленням його про час та місце розгляду справи, так як повістка була виписана на ім`я іншої особи, хоча і знайшло своє підтвердження, однак це не є безумовною підставою для скасування рішення, оскільки ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Права, які на думку ОСОБА_1 були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема надання показів, долучення до матеріалів справи інших доказів, та інше, були повністю поновлені та реалізовані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач