Провадження № 33/801/841/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1200 (тисячу двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять чотириста) гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп. на користь держави.

В Постанові суду зазначено, що 29.07.2019, о 08 годині 54 хвилині, водій ОСОБА_1 , в м. Вінниця по вул. Пирогова, 212, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN PASSAT 1.6», р/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців рук, не природна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на промінь світла). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року, і закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки не було здійснено такий огляд на місці зупинки. ОСОБА_1 зазначає, що на місці зупинки від проходження огляду він не відмовлявся, так як вважає, що такий огляд проводиться у 2 етапи: поліцейським на місці зупинки та лікарем закладу охорони здоров`я. Звертає увагу, що суд першої інстанції не звернув уваги на причини, у зв`язку з якими він не мав можливості поїхати до закладу охорони здоров`я, тому відповідно до Висновку КП ВОНД «Соціотерапія» від 30.07.2019 року № 965 пройшов медичний огляд об 08 годині 55 хвилин, в результатах якого наркотичних речовин виявлено не було. Наголошує, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не бачили факт відмови ОСОБА_1 . Зазначає, що працівниками поліції його було зупинено без достатньої підстави, водночас вказує, що його автомобіль стояв неподалік від дороги і він не перебував за кермом автомобіля, а працівники поліції під`їхали вже до стоячого автомобіля. Звертає увагу, що йому не було забезпечено право на правову допомогу, зазначає, що його не було відсторонено від керування. Також стверджує, що він не був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Одночасно, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та адвокат Мазур А. В. подану апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Вінницького міського суду Вінницької області ухвалена 10 вересня 2019 року (а. с. 17) без участі заявника, оскільки в матеріалах справи наявні конверти з судовою повісткою, які повернулися до суду з відміткою про закінчення встановленого строку зберігання (а. с. 11-12, 15-16), копію постанови заявник отримав 30 вересня 2019 року, що підтверджується копією конверта та витягом із системи пошуку поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта» (відправлення за реєстраційним номером 433) наявними в матеріалах справи (а. с. 32-33).

Апеляційна скарга на вказану постанову подана 10 жовтня 2019 року, що було останнім днем для подачі апеляційної скарги (а. с. 22-27).

З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проходження медичного огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкція).

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення він складений у присутності двох свідків про те, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Проте пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відібрані шляхом заповнення вже надрукованих бланків, в яких шляхом підкреслювання зазначена необхідна інформація, однак будь-яких ознак, які б свідчили про об`єктивне твердження, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння та які саме, ці пояснення не місять.

В судовому засіданні досліджено диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого встановлено, що файл .mov містить відеозапис, на якому ОСОБА_1 чітко зазначив в присутності свідків, що він не заперечує проти проходження огляду (час зйомки 09 годин 23 хвилини 54 секунди). Тому свідки фактично засвідчили відмову ОСОБА_1 виключно на підставі розповіді працівника поліції, який складав протокол. Також суд зауважує, що відеозаписи, наявні на диску, не містять моменту зупинки транспортного засобу, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , водночас наголошує що відеозапис містить переривання.

За таких обставин наявність двох свідків, які зазначені в протоколі, теж не можуть слугувати підтвердженням того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

В матеріалах адміністративної справи не міститься доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Водночас у рапорті працівника поліції від 29 липня 2019 року зазначається, що автомобіль «Volkswagen Passat» д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку тим, що в нього виявлені ознаки причетності до ДТП, а саме: деформований номерний знак .

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно із частиною першою статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Проте, у чому полягало це порушення та чому за це порушення працівниками поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення як з самого рапорту (а. с. 5) так і з інших матеріалів справи не вбачається.

Отже, працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, за які він був зупинений.

З огляду на викладене, працівники поліції діяли всупереч вимогам закону як під час зупинки транспортного засобу, так і при встановленні факту відмови водія транспортного засобу ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутні докази порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР та вчинення ним правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Суддя Т. М. Шемета