Справа № 168/710/19
Провадження № 3/168/165/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, головуючий - суддя Назарук О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, несудимого, до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №218481, 16 вересня 2019 року о 00 год. 50 хв. ОСОБА_1 в смт. Стара Вижівка Волинської області керував автомобілем марки Volvo S 80, з номерним знаком НОМЕР_1 , відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що 16 вересня 2019 року о 00 год. 50 хв. керував автомобілем в смт. Стара Вижівка. На вимогу працівників поліції виконав зупинку транспортного засобу, на місці зупинки транспортного засобу погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням алкотестеру «Драгер», однак огляд не проводився оскільки не було двох свідків. Пізніше відмовився від проходження огляду на місці транспортного засобу, однак пропозиції доставлення в заклад охорони здоров`я від працівників поліції не було.

Захисник Хомич Ю.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Зазначив, що огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням врахуванням приписів пункту 6 статті 266 КУпАП. Працівники поліції, зокрема інспектор поліції, після встановлення на його думку, факту вчинення його довірителем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, зобов`язаний був запропонувати правопорушнику пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці скоєння правопорушення, маючи для цього спеціальний прилад «Драгер», що ним було зроблено та на що погодився ОСОБА_1 . Оскільки свідків не було, відео переривається, через хвилин 30 відновлюється.

Суд, заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність їх у сукупності, прийшов до таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 266 КУпАП, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Такий огляд може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з пунктом 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до частини 3 статті 266 КУпАП, для проведення огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме:

- незгода водія на проведення на місці огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів;

- незгода водія з результатами огляду, проведеного працівником поліції.

Досліджений в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №218481 від 16 вересня 2019 року не містить жодних відомостей про проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Так, в матеріалах справи відсутній Акт огляду водія на стан сп`яніння, що передбачено розділом ІІ Інструкції №1452/735, та розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Разом з тим з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру, працівником поліції зазначається про те, що перший раз ОСОБА_1 буде продувати алкотестер без свідків. Після згоди водія відеозапис переривається та відновлюється через деякий час.

Відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він не є безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Дана позиція висловлена у висновку постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18).

Також в порушення вимог статті 266 КУпАП, після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці вчинення правопорушення, який проводиться поліцейським, ОСОБА_1 не було запропоновано пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Дана обставина підтверджена в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що працівник поліції склав відносно ОСОБА_1 протокол за відмови від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після чого підписав протокол у відповідній графі. Також зазначив, що не чув, щоб працівники поліції після відмови ОСОБА_1 від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру, пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до статей 6, 7, 8 Закону України «Про національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

В даному випадку суд вбачає порушення вимог чинного законодавства працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не можуть вважатись такими, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, та, відповідно, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, тому провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 221, 247, 252, 266, 2801, 284, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Назарук