Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/274/19
Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2019 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., при секретарі Рябко Н.Ю., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 її захисника - адвоката Бабкова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2019 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено за провину те, що вона 01 червня 2019 року приблизно о 04.20 год., керувала автомобілем «Ниссан» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Соборна, що в м. Кропивницькому з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів) і в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та від проходження на місці зупинки огляду із застосуванням спеціального технічного приладу «DRAGER Alcotest 6810»

Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення суду, з посиланням на показання ОСОБА_1 , мотивовано наявністю у матеріалах справи достатніх, допустимих та взаємоузгоджених між собою доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 в умисному ухиленні від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді районного суду, як незаконну та необґрунтовану, а провадження в справі закрити за відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_1 , з посиланням на ст. 6 Конвенції про захист прав людини, а також ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості, обґрунтовує незаконністю дій працівників патрульної поліції, які безпідставно її зупинили та спровокували конфліктну ситуацію, крім того грубо порушили вимоги Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та процедуру огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння (ст. 266 КУпАП).

ОСОБА_1 вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а рішенні суду не грунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок доказування покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будучи своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, представник Управління патрульної поліції в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Бабков О.О. апеляційну скаргу підтримали повністю і крім обставин, викладених у скарзі ОСОБА_1 доповнила, що алкогольних напоїв не вживала, спочатку її зупинив один патруль поліції і вона на місці пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням технічного приладу «Драгер»

Після цього, на місце зупинки під`їхав інший патруль поліції, працівники якого поводили себе зухвало, своїми діями та некоректними висловлюваннями спровокували конфліктну ситуацію, не повертали їй технічний паспорт та страховий поліс, психологічно тиснули на неї, застосували фізичне насильство, пошкодили мобільний телефон, блокували двері в автомобілі, вилучили посвідчення водія та не виписали тимчасовий талон на право керування, у зв`язку з чим вона зверталась до прокуратури Кіровоградської області зі скаргою щодо неправомірних дій працівників управління патрульної поліції в Кіровоградській області.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , зваживши її доводи, а також дослідивши наявні у справі письмові докази, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння наступає лише в разі керування цією особою транспортним засобом.

За змістом положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцію (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в МЮ України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якій в розділі IX викладені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

Тобто, законодавець у відповідних нормативних актах чітко визначив, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Переглядом наявного у справі відеозапису, на який послався суддя районного суду, як на доказ доведеності винуватості ОСОБА_1 в умисному ухиленні від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом встановлено наступне.

Так, на останньому файлі зафіксовано як 03.50 год. автомобіль білого кольору «Ніссан» рухається по вул. Соборній, відеозйомка ведеться з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції.

Видно як автомобіль «Ніссан» зупиняється на узбіччі дороги, ОСОБА_1 разом з іншими пасажирами виходить з автомобіля і передає поліцейському документи, у тому числі страховий поліс, при цьому відеозйомка проводиться панорамно, не з нагрудних камер працівників патрульної поліції, а за допомогою відеореєстратора, звукозапис відсутній, далі відеозапис преривається

На слідуючому файлі запис розпочинається о 04.20 год., тобто через 30 хв. після зупинки ОСОБА_1 , на відео чітко зафіксовано, як на пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, в автомобілі переглядає документи і виявляє відсутність страхового полісу, після чого до 05.00 год. після ряду некоректних висловлювань в її адресу з сторони працівників патрульної поліції, які явно конфліктують, поводять себе зухвало, відкрито проявляють свою зневагу до ОСОБА_1 , розмовляють на «жаргоні» і погрожують застуванням «спецзасобів», під впливом емоцій оспорює законність дій працівників поліції, чітко висловлює свою позицію, на ногах не хитається, ознак алкогольного сп`яніння не проявляє.

Також на відео зафіксовано, як працівник поліції ОСОБА_4 , після того як ОСОБА_1 власноруч хотіла вказати у протоколі чому вона з ним не згодна, вириває протокол з її рук.

Крім того, у матеріалах справи відсутній документ про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, який повинен був бути у неї вилучений у разі наявності у поліцейського інспектора підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Як на доказ відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, суддя місцевого суду послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які заздалегідь надруковані, містять однаковий текст, і мають різницю лише в анкетних даних, згідно яких водій ОСОБА_1 відмовилась від огляду на встановлення стану сп`яніння як за допомогою «Алкотестеру Драгер» так і від проходження огляду у медичному закладі, що не узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином, фактичні обставини цієї справи та їх об`єктивна оцінка свідчать про те, що ОСОБА_1 на місці зупинки спочатку не відмовлялась пройти огляд на стан сп`яніння, однак провокаційні дії, відверта, зневажлива поведінка працівників патрульної поліції по відношенню до ОСОБА_1 , викликають сумніви у законності дій працівників поліції, їх об`єктивності та неупередженості, юридичну оцінку, яким повинно надати ДБР, а не т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, у підпорядкування якого і знаходяться працівники.

Наведені обставини потребували детального з`ясування, об`єктивної та належної оцінки, не дотримання цього принципу та формальний підхід і призвело до помилкового та передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому постанову судді районного суду не можна вважати законною та обґрунтованою.

Згідно з ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України». П.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, - є частиною національного законодавства України.

Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а провадження у справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закриттю, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу

Керуючись ст. 245, 247, 250, 251, 252, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов