Дата документу 06.06.2019 Справа № 554/4308/19
Провадження № 3/554/1147/2019
П О С Т А Н О В А
Іменем України

6 червня 2019 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Міловиця Чеської Республіки, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, одруженого, командира патрульної роти військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП № НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу від 26 квітня 2019 року, складеного прокурором військової прокуратури Полтавського гарнізону капітаном юстиції Спицею О. М., «капітан ОСОБА_2 в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст.. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, 18 березня 2019 року, перебуваючи за місцем несення служби у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_1 , не організував розміщення особового складу в місцях постійної дислокації та польових умовах, не забезпечив підтримання внутрішнього порядку і дисципліни в роті, внаслідок чого допустив факт заподіяння командиром 3 взводу патрульної роти старшим лейтенантом ОСОБА_3 тілесних ушкоджень солдату ОСОБА_4 та до 20 березня 2019 року, перебуваючи за місцем служби у військовій частині НОМЕР_1 заходи щодо підтримання особового складу роти та згуртування військового колективу не вживав, індивідуальну виховну роботу з підлеглими військовослужбовцями не провів, внаслідок чого реальні обставини і причини отримання тілесних ушкоджень солдатом ОСОБА_4 у виді розриву селезінки, внутрішньої кровотечі від останнього та інших військовослужбовців не дослідив, знехтувавши обов`язками командира, що призвело до порушення військової дисципліни, а саме: несправедливого ставлення до старшого лейтенанта ОСОБА_3 внаслідок не вжиття до останнього заходів затримання підлеглого після вчинення злочину та байдужого ставлення про побут своїх підлеглих, їх здоров`я, чим вчинив недбале ставлення службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду», що, на думку ініціатора складення протоколу є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та показав, що 18 березня 2019 року, близько 15 год. 20 хв. 15 год. 30 хв., до нього надійшла доповідь по мобільному телефону від командира 3-го патрульного взводу патрульної роти ст. лейтенанта ОСОБА_3 про те, що військовослужбовець строкової служби, стрілець 1-го відділення 3-го патрульного взводу солдат ОСОБА_4 скаржиться на сильний біль в області живота. Зі слів ст. лейтенанта ОСОБА_3 солдат ОСОБА_4 переносив саморобне інженерне загородження, під час чого він спіткнувся та впав, вдарившись об землю. Солдата ОСОБА_4 доправили до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , де після огляду фельдшера солдата було направлено до 1-ї міської лікарні та прооперовано. Після з`ясування цих фактів ним було зроблено доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 полковнику ОСОБА_5 . Крім цього, близько 18 год. -18 год. 30 хв. ним було організоване повернення особового складу 3-го патрульного взводу з військового стрільбища до військової частини НОМЕР_1 для встановлення обставин отримання тілесних ушкоджень солдатом ОСОБА_4 . Були проведені індивідуальні бесіди з метою встановлення обставин та свідків події, а також надані бланки для заповнення письмових пояснень окремо один від одного. Ним також про цю подію було зроблено доповідь начальнику ЦТУ НГУ, військовому прокурору, Державному бюро розслідувань. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18 березня 2019 року № 152 призначене проведення службового розслідування. Наказом № 168 від 10 квітня 2019 року начальником ЦОТО йому була оголошена догана. Враховуючи накладене на нього дисциплінарне стягнення та комплекси заходів, які реально проводилися з метою виховання, підтримання високого морально-психологічного стану особового складу та військової дисципліни в підрозділі, за час його перебування на посаді, вважає, що він належним чином виконував покладені на нього обов`язки, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, у зв`язку з чим просив закрити справу на підставі ст. 247 КУпАП.

Заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністраттне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

В протоколі про вчинення адміністративного правопорушення суть правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , викладена не конкретно без розкриття змісту його об`єктивної сторони, яка характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання, або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Всупереч зазначеному, ініціатор складення протоколу та притягнення особи до адміністративної відповідальності не виклав в протоколі цих складових елементів правопорушення.

Так, суть викладеного ним в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у частині 2 статті 172-15 КУпАП, що порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено з грубим порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, а саме не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Як слідує із змісту протоколу, службове розслідування було проведено 20 березня 2019 року, яким і встановлено як факт заподіяння солдату внаслідок вчинення злочину іншою особою тілесних ушкоджень, так і факт неналежного виконання обов`язків особою, що притягається до адміністративної відповідальності, якщо таке мало місце. Незважаючи на це, протокол було складено лише 26 квітня 2019 року, тобто більш ніж через місяць після встановлення особи, яка притягається до відповідальності.

Як в самому протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, так і в доданих до нього матеріалів, не наведено жодного доказу неналежного виконання ОСОБА_1 покладених на нього обов`язків. Посилання ініціатора складення протоколу на пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення судом не приймаються до уваги, оскільки в них не констатується факт неналежного виконання останнім своїх обов`язків, а описується факт отримання солдатом тілесних ушкоджень безвідносно до дій чи бездіяльності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, судом встановлено, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ґрунтується виключно на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого притягнуто до адміністративної відповідальності у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку притягнення особи до відповідальності має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За вказаних обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст .172-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя А. Г. Савченко