Номер провадження: 33/813/649/19
Номер справи місцевого суду: 494/96/19
Головуючий у першій інстанції Лебединський С. Й.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.к., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Березівського районного суду Одеської області Лебединського С.Й. від 10.04.2019 року,

встановив

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 10.04.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, що має на утримані двох неповнолітніх дітей, директора ПП «Чорногірське», із вищою освітою, агронома, що проживає по АДРЕСА_1 , притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 16.01.2019 р. о 10 годині 15 хв. в м. Миколаїв по вул. Морській біля будинку №67 керував автомобілем марки Ford RENGER н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока мляво реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків відмовився.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її незаконною та необґрунтованою, посилаючись при цьому на те, що в протоколі належним чином не викладено суть правопорушення, зокрема не зазначено, яке саме діяння чи бездіяльність вчинив він, що містить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того зазначає, що особа яка склала протокол, в порушення вимог діючого законодавства, не пропонувала пройти та не проводила його огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, проте в довільній формі та при свідках зазначила про можливість проходження медичного огляду, але без належного роз`яснення порядку проходження такого медичного огляду. В протоколі лише зазначено ознаки, які на думку представника поліції, свідчать про наявність стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проте будь якого підтвердження перебування його у такому стані не встановлено, доказів перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять. Також звернув увагу на те, що зі змісту виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №142, вбачається що стан ОСОБА_1 за результатами медичного обстеження не виявлено доказів наркотичного чи алкогольного сп`яніння.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому ОСОБА_1 просив поновити строк як пропущений з поважної причини, оскільки оскаржувану постанову було отримано ним лише 16.04.2019 року.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовльнити, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду та апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів справи, копія постанови суду була отримана ОСОБА_1 16.04.2019 року, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної постанови, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення,завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 частиною 1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року), судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість

реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ Україні від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Підпунктом 1.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Зазначеною Інструкцією на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом передбачено лише проведення поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.12. Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Враховуючи те, що у водія ОСОБА_1 поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у п.1.4 Інструкції (зіниці ока мляво реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук), водій повинен був на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги стосовно того, що особа яка склала протокол, в порушення вимог діючого законодавства, не пропонувала пройти та не проводила його огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці за допомогою технічних засобів, оскільки проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння передбачено лише у закладі охорони здоров`я.

Також суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що в протоколі належним чином не викладено суть правопорушення, зокрема не зазначено, яке саме діяння чи бездіяльність вчинив ОСОБА_1 , оскільки це спростовується змістом протоколу, у якому чітко вказана суть правопорушення.

За нормою ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії БД №280240 від 16.01.2019 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч. 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення БД №280240 від 16.01.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 16.01.2019 року о 10 годині 15 хв. в м. Миколаїв по вул. Морській біля будинку №67 керував автомобілем марки Ford RENGER н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока мляво реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків водій відмовився, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, відеозаписом серії від 16.01.2019 року, надісланого на адресу суду з Управління національної поліції м. Миколаєва, відповідно з яким водію ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку, в присутності двох свідків, однак він відмовився від проходження огляду.

Водію ОСОБА_1 було роз`яснено його права відповідно до ст.63 Конституції України та 268 КУпАП та було роз`яснено наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що за результатами медичного обстеження у ОСОБА_1 не виявлено доказів наркотичного чи алкогольного сп`яніння, оскільки зі змісту доданої до апеляційної скарги виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №142 (а.с.46), вбачається, що ОСОБА_1 16.01.2019 року пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, тоді як йому інкримінується керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не у стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а тому докази перебування його у тверезому стані не мають правового значення для розгляду справи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому підстав для скасування або зміни постанови суду немає.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді Березівського районного суду Одеської області від 10.04.2019 року - задовольнити та поновити строк на подання апеляційної скарги

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Березівського районного суду Одеської області від 10.04.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець