Провадження № 33/824/439/2019 Доповідач в II інстанції: Авраменко М.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду АвраменкоМ.Г.,

за участі:

захисника - Дорогіна К.Ю.

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали адміністративного провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 (триста сорок) грн. в доход держави, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, 12.10.2018 о 17 год. 30 хв., в м. Києві по вул. А.Антонова, керуючи автомобілем марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_3, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_1, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. При цьому водій ОСОБА_5 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» з результатом тесту - 1.48 проміле, всіма своїми діями порушив вимоги п.п. 13.1, 2.9 (а) ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року та закрити провадження у справі.

Стверджує, що факт нібито керування ОСОБА_5 марки BMW у стані алкогольного сп'яніння встановлено інспекторами Національної поліції України виключно на підставі показань свідків, які не бачили особу водія ні в момент руху ТЗ, ні в момент безпосередньо після його зупинки, а працівники поліції прибули за наведеною у протоколах адресою за викликом.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення містить його незгоду з результатами проведення тесту, з огляду на що в силу пункту 7 Інструкції проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння мало відбутись у закладі охорони здоров'я, вимога щодо чого була проігнорована працівниками поліції.

Зазначає, що з пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається факт не встановлення працівниками поліції у передбаченому чинним законодавством порядку його особи. Натомість, графа пояснень « документ, що підтверджує особу (серія, №, коли і ким виданий)» замість посилання на документ містить констатацію працівниками поліції факт належного становлення особи свідка.

Звертає увагу на те, що розгляд справи та прийняття оскаржуваної постанови відбувся за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та за умови відсутності у суду першої інстанції доказів її належного сповіщення.

Також акцентує увагу на те, що датою доставляння поштового відправлення до відділення зв'язку апелянта є 08 год. 30 хв. 16 листопада 2018 року, проте вже о 14 год. 03 хв. того ж дня, тобто, через п'ять з половиною годин після доставлення судової повістки до поштового відділення, поштове відправлення помічено як не вручене під час доставки з інших причин, а саме поштове відділення розпочало процес повернення поштового відправлення назад до суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, думку потерпілого, який заперечував проти її задоволення,вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Наведені ОСОБА_5 підстави для поновлення строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження. Розгляд справи відбувся без участі апелянта, який на той час перебував за межами України. Дана обставина дає підстави для визнання причин пропуску строку на подачу апеляційної скарги поважними у зв'язку із чим вказаний строк підлягає поновленню.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом БД №237545про адміністративне правопорушення від 12.10.2018 року;

- висновком результатів тесту «Drager» ALCOTEST 6820, тест № 1806 від 12.10.2018 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлено стан алкогольного сп'яніння з результатом - 1,48 проміле;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7;

- протоколом БД №237546про адміністративне правопорушення від 12.10.2018 року;

- Схемою ДТП від 12.10.2018, на якій зазначене розташування транспортних засобів в місці іх зупинки ;

- інформацію, яка міститься на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції;

- іншими матеріалами справи.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність вказаних доказів, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1.6. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров'я України від 09.09.2009 №406/666, огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я.

Як убачається з матеріалів справи, огляд було запропоновано водію транспортного засобу - ОСОБА_5, оскільки щодо нього у поліцейського були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння за такими ознаками як різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова та нестійка хода. Огляд проводився поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом - приладом «Драгер», у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду -є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Під час апеляційного розгляду, суд вислухав пояснення потерпілого, який зазначив, що 12.10.2018 по дорозі додому, вирішив заїхати до магазину. В магазині отримав сигнал від свого брелока автосигналізації, коли вийшов на вулицю побачив, що на його автомобіль скоїли наїзд. При цьому, до нього підійшли свідки події, які сфотографували транспортний засіб, який скоїв наїзд та викликали патрульну машину поліції. Пізніше приїхали співробітники поліції, які повідомили йому, що особу, яка вчинила наїзд затримали.

Дані покази потерпілого ОСОБА_4 повністю підтверджуються матеріалами справи та поясненнями свідків події.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі та підтримані захисником в судовому засіданні про те, що ОСОБА_5 не керував автомобілем НОМЕР_2, не звільняють його від відповідальності та не можуть бути підставами для скасування постанови суду. Доказів, які б підтвердили відсутність факту вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисником, під час судового засідання, надано не було.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано обрав міру покарання відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, відсутність обставин, які пом'якшують покарання, зокрема, не визнання вини та відсутність каяття, характер вчиненого правопорушення, дані, що характеризують особу, ступінь та доведеність його вини, тому вважаю за необхідне залишити обране судом стягнення з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік в межах санкцій ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_5

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року, щодо ОСОБА_5, за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко