Провадження № 3/127/8339/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2019 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: м. Вінниця, вул. 600-річчя, б. 46, кв. 42, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №234369 від 10.12.2018 року ОСОБА_1 10.12.2018 року о 09 год. 50 хв. на 300 км а/д М-21 «Виступовичі-Могилів-Подільський», керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння (блідість обличчя, зіниці очей погано реагували на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в КП «ВОНД «Соціотерапія» в присутності лікаря-нарколога, висновок №2890.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, та суду пояснив що 10.12.2018 року наркотичних засобів не вживав та у стані наркотичного спяніння не перебував. В закладі охорони здоровя від проходження медичного огляду не відмовлявся, але у звязку з тим, що не міг на той момент здати для аналізів зразки біологічного середовища (сечу) на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Про можливість відбору інших альтернативних зразків він не знав та йому не пропонували. Вважає оформлений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення безпідставним, просив закрити провадження у справі відносно нього на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП в звязку з відсутністю складу правопорушення.

Допитаний в якості свідка поліцейський роти №2 БУПП у Вінницькій області ОСОБА_2, суду повідомив, що ним під час патрулювання 10.12.2018 року в складі екіпажу спільно з капралом ОСОБА_3 на блокпосту «Київський» було зупинено автомобіль «ВАЗ2105», номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 При спілкуванні з яким він виявив ознаки наркотичного спяніння, а саме блідість обличчя, погану реакцію зіниць очей на світло, тремтіння пальців рук. В подальшому водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на стан наркотичного спяніння в закладі охорони здоровя «Соціотерапія» за адресою вул. Пирогова, 109В, де ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, про що лікар зазначив в медичному висновку. Поняті або свідки, які б засвідчили факт відмови, поліцією не залучались.

Для повного та всебічного розгляду даної справи в судове засідання викликався лікар ОСОБА_4 для допиту в якості свідка щодо обставин справи, проте лікар не зявився.

Дослідивши надані в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В дослідженому судом Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2890, складеному лікарем ОСОБА_4 10.12.2018 року о 10 год. 30 хв., відомості про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного чи алкогольного спяніння не зазначені. Разом з тим, в графі про стан особи у вказаному Висновку зазначено: «Відмовився від проходження медичного огляду».

Відповідно до п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858) Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також Додатком 4 до неї формою Висновку щодо результатів медичного огляду, не передбачено наведення відомостей про відмову особи від проходження медичного огляду.

При цьому, відповідно до п.22 зазначеної Інструкції: «Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними».

В звязку з чим суд не приймає в якості належного та допустимого доказу факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан спяніння запис лікаря до Висновку №2890 від 10.12.2018 року, оскільки його вчинено з порушенням положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року N 1452/735.

Судом також викликався в якості свідка лікар ОСОБА_4, який був залучений до проведення медичного огляду та підписував Висновок №2890 від 10.12.2018 року. Однак, на письмовий виклик суду, направлений за місцем роботи лікаря, зазначений свідок до суду не зявився, показів суду не надав. В звязку з чим, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Судом також встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 234369 від 10.12.2018 року в графі «свідки чи потерпілі» відсутні зазначення свідків, в присутності яких ОСОБА_1 мав би відмовився від проходження медичного огляду.

Водночас, відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, законом передбачено, що відмова водія транспортного засобу від проходження медичного огляду на стан спяніння в закладі охорони здоров'я як адміністративно карана дія, має бути вчинена у присутності двох свідків, а належним та допустимим доказом такої відмови є протокол про адміністративне правопорушення з обовязковим зазначенням в ньому цих свідків.

При цьому, згідно з п. 8 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, поліцейський, що складає протокол про адміністративне правопорушення, має забезпечити двох свідків, та сам не виступає в якості свідка, що засвідчує факт відмови водія від проходження медичного огляду.

Не засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду двома свідками та відсутність в протоколі серії БД № 234369 від 10.12.2018 даних про таких двох свідків, вказує на недопустимість цього протоколу як доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й обєктивно зясувати обставин справи і вирішити її в точній відповідності з законом

Разом з тим, з врахуванням наданих пояснень ОСОБА_1 з матеріалів справи не вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього було залучено двох свідків, які будучи очевидцями могли б засвідчувати факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя. Не містить також протокол зазначення конкретних дій ОСОБА_1, спрямованих на ухилення від такого огляду та у чому вони проявлялись.

Суд також приймає до уваги те, що в матеріалах адміністративної справи не містяться належні та допустимі докази того, що на пропозицію лікаря ОСОБА_1 заперечував щодо здачі альтернативних аналізів для проведення лабораторних досліджень та виявлення стану спяніння.

Враховуючи вищенаведені обставини, сам факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівним та не доведеним за сукупністю наявних доказів в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП у разі відсутності складу адміністративного правопорушення провадження у справі підлягає закриттю.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 7, ст. ст. 130, 247, 280, 283,284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя