Справа № 362/1107/19
Провадження № 3/362/506/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2019 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., за участю: прокурора - Баталової В.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката - Пагора Б.Б., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Клин, Московської області РФ, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої начальником відділу, головним бухгалтером відділу звіту та бухгалтерського обліку Васильківського управління Державної казначейської служби України Київської області, ІПН: , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №575 від 18.02.2019 р., ОСОБА_1 , працюючи на посаді начальника відділу - головного бухгалтера відділу звітності та бухгалтерського обліку Васильківського УДКСУ Київської області, будучи державним службовцем категорії «Б», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону, примітки до ст. 1726 КУпАП, на яку поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону та пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № З, порушивши встановлений законом термін, несвоєчасно, 13.11.2018, повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, які виникли у зв`язку з придбанням нею 11.10.2018 житлового будинку на суму 239 992 грн. (двісті тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні), чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1726 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №576 від 18.02.2019 р., ОСОБА_1 , працюючи на посаді начальника відділу - головного бухгалтера відділу звітності та бухгалтерського обліку Васильківського УДКСУ Київської області, будучи державним службовцем категорії «Б», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону, примітки до ст. 1726 КУпАП, на яку поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону та пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № З, порушивши встановлений законом термін, не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, які виникли у зв`язку з отримання нею 02.10.2018 доходу у сумі 299 093 грн. (двісті дев`яносто дев`ять тисяч дев`яносто три гривні) від продажу квартири, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1726 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому правопорушенні не визнала та пояснила, що умисно адмінправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, вона не скоювала, у неї не було умислу на несвоєчасне подання декларації. У вказаний період в жовтні та листопаді 2018 р. у неї склались такі сімейні обставини, які унеможливлювали повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані. З 13.10.2016 р. вона перебувала в декретній відпустці по догляду за дитиною. 3 кінця вересня 2018 р. у неї захворіла дитина і вона у вказаний період повністю була стурбована хворобою дитини і вирішувала питання по її лікуванню. У вказаний період її цивільний чоловік крім того, що допомагав у лікуванні дитини, займався питанням щодо продажу квартири, тому що, як він повідомив, йому запропонували варіант, щодо продажу квартири та вирішення питання щодо купівлі невеличкого будинку в місті Василькові. Вказані дії ним було зроблено і було придбано будинок за рахунок продажу їх квартири. Вказані дії ним було зроблено і вона 02.10. 2018 р. з його допомогою продала квартиру, а 11.10.2018 р. за договором купівлі-продажу набула право власності на будинок. Всі податки по купівлі будинку нею були сплачені. Фізичної можливості у неї на протязі 10 днів повідомити НАЗК - не було. Вона намагалася вирішити питання щодо подачі, і тільки, як у неї з`явилась така можливість, вона 13.11.20018 р. виконала повністю вимоги Закону і повідомила НАЗК про зміни в майновому стані. Крім того, 02.10. 2018 р. з допомогою чоловіка продала квартиру за 299093 грн., а 11.10.2018 р. за договором купівлі продажу набула право власності на будинок на суму 239992 грн. (різниця між продажем та покупкою склала - 59101 грн.), що не перевищувало 50 прожиткових мінімумів (1762x50 = 88100) і терміну 10 днів. Але, все таки. при можливості подати декларацію, вона вирішила подати її, щоб не говорили, що вона мала на меті порушити законодавство. Ніякої мети та умислу на порушення закону у неї не було і не має. Наполягає на тому, що можливо і формально нею було порушено строки подачі декларації, але вказані порушення не були наслідком умислу і не було мети на ухилення від подання декларації. Від терміну формального порушення у строки дві неділі вона не прагнула уникнути декларування перед НАЗК і на досягнення будь-якої мети.

За таких обставин вона вважає, що даному випадку в її діях відсутній склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Пагор Б.Б. подав до суду письмові пояснення та клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Вважає, що встановлені у даній справі обставини не підтверджують у бездіяльності ОСОБА_1 суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою також послався на принцип презумпції невинуватості.

В судовому засіданні прокурор просила суд визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних доходів громадян за кожне правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 36 КУпАП судом одночасно розглядаються матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення №575 та №576 від 18.02.2019 р.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції /Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року/, Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією/ Страсбург, 27 січня 1999 року/, додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією / Страсбург, 15 травня 2003 року/, законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Під час розгляду справи судом достовірно встановлено, що Наказом Васильківського УДКСУ Київської області від 15.04.2014 № 11-ос ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу - головного бухгалтера відділу звітності та бухгалтерського обліку Васильківського УДКСУ Київської області.

Наказом Васильківського УДКСУ Київської області від 22.06.2016 № 27-ос ОСОБА_1 . присвоєно 6 ранг державного службовця категорії «Б».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу» посада начальника відділу - головного бухгалтера відділу звітності та бухгалтерського обліку Васильківського УДКСУ Київської області відноситься до категорії «Б» посад державної служби.

02.02.2004 р. ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця. 14.03.2016 р. ОСОБА_1 письмово попереджено про спеціальні обмеження, встановлені Законом при прийнятті на державну службу та її проводження.

Наказом Васильківського УДКСУ Київської області від 13.10.2016 № 30 ОСОБА_1 надано соціальну відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на період з 13.10.2016 р. по 04.08.2019 р.

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, була належним чином попереджена про встановлені Законом обмеження.

Відповідно до ч.5 ст.32 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом.

Згідно з підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є державні службовці та посадові особи місцевого самоврядування, тобто особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, є суб`єктом, на яку поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Так, положення ст.172-6 КУпАП передбачає неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані , яке тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК. Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 961/29091, відповідно до якої під суттєвою зміною у майновому стані суб`єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня, у якому подається повідомлення. Якщо вартість майна перевищує 50 мінімальних заробітних плат, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно. Дохід, який був нарахований, але не сплачений /не отриманий/, не повідомляється. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку такий суб`єкт декларування подає відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції».

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу станом на 01 січня 2018 року - 1 762 гривень.

Отже, відповідальність за ч. 2 ст. 1726 КУпАП настає за умови неповідомлення або несвоєчасного повідомлення у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, тобто перевищує суму (1 762 х 50 = ) 88 100 гривень.

Встановлено, що за договором купівлі-продажу квартири від 02.10.2018 р., укладеного між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець), остання отримала дохід від продажу квартири загальною площею 49,0 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вартість зазначеної квартири за цим договором становить 299 093 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч дев`яносто три) гривні 00 копійок, які покупець сплатив продавцю до підписання цього договору.

Таким чином, у ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 00 год. 00 хв. 03.10.2018 по 23 год. 59 хв. 12.10.2018 р.

Відповідно до публічно доступної інформації про оприлюднені суб`єктами декларування електронні декларації, ОСОБА_1 не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку з отриманням доходу від продажу квартири.

За договором купівлі-продажу жилого будинку від 11.10.2018 р., укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), остання набула право власності на житловий будинок загальною площею 74,3 м2 з господарчими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість зазначеного будинку за цим договором становить 239 992 (двісті тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 00 копійок, які покупець сплатила продавцю до підписання цього договору.

Таким чином, у ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 00 год. 00 хв. 12.10.2018 по 23 год. 59 хв. 21.10.2018 р.

Відповідно до публічно доступної інформації про оприлюднені суб`єктами декларування електронні декларації ОСОБА_1 повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку з придбанням житлового будинку о 14 год. 56 хв. 13.11.2018.

Дослідивши обставини вказаної справи, слід звернути увагу на наступне.

Закон України «Про запобігання корупції», який є основним спеціальним Законом у сфері боротьби з корупцією тільки Національне агентство наділив правом здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (стаття 11 Закону).

Статтею 49 цього Закону встановлено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Тобто, всі обов`язкові дії по проведенню контролю та перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності, а органи Національної поліції позбавлені контролюючої функції.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 11.04.2018 р. (справа №814/886/17), де суд зазначив, що НАЗК здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону №1700-V11. Здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції НАЗК.

Разом з тим, дані протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язані з корупцією №575 та №576 від 18.02.2019 р. складено оперуповноваженим міжрайонного відділу №3 Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Петренко О.Ю. за результатами проведених заходів щодо аналізу інформації щодо дотримання вимог антикорупційного законодавства ОСОБА_1 .

При цьому, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Управління та інше.

В матеріалах справи відсутні офіційні звернення посадових осіб Департаменту захисту економіки Національної поліції України до НАЗК щодо отримання офіційної інформації від НАЗК щодо неповідомлення особою про зміни у майновому етані.

Згідно Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 р. №81 покладення на Департамент обов`язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 розділу 1 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції». Контроль здійснюється на засадах верховенства права, через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції, та автоматично засобами програмного забезпечення Реєстру.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку, відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно п.2-п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Посадові особи УЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, на підставі аналізу вищезазначених нормативних актів приходжу до висновку, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно частини 2 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані особою, яка відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст.ст.10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Суб`єктивна сторона правопорушень, пов`язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

З врахуванням положень ст. 1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративні правопорушення повинні бути докази того, що ОСОБА_1 усвідомлювала суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані, передбачала можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, а саме відсутності у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки згідно пояснень особи, відносно якої складено протокол, зайнятість доглядом за дитиною зумовила неповідомлення нею про суттєві зміни в майновому стані у встановлені законодавством строки.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Згідно частини 1 статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, твердження про протилежне суд вважає сумнівним, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що у матеріалах справи відсутні офіційні звернення посадових осіб ДЗЕ НП України до НАЗК щодо отримання офіційної інформації від НАЗК стосовно неповідомлення ОСОБА_1 про зміни у майновому стані, також, прокурором у судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення зазначеного правопорушення, зокрема, наявність у неї відповідного корисливого або іншого особистого чи інтересів третіх осіб, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 10, 11, 36, ч.2 ст.172-6 , 247, 283-285, 287 КУпАП України, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом 10 днів з дня її винесення Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Л.М.Кравченко