КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 20.02.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 20.02.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 , будучи начальником архівного відділу Вишгородської районної державної адміністрації, 07.12.2018 року, перебуваючи за місцем роботи по пл. Шевченка, 1 у м. Вишгород, в порушення вимог ст.19 Конституції України, ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» не виконав законні вимоги прокурора, а саме не надав на запит прокурора необхідні копії документів.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд з недостатньою повнотою з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що вимоги прокурора, зазначені у направленому ним запиті, виходять за межі його повноважень, що передбачені ст.23 Закону України «Про прокуратуру», а запит не містить всіх необхідних даних для надання відповіді.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Руппи С.В., які підтримали апеляційну скаргу, прокурора Осипчук А.В., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав пояснення, які відповідають змісту апеляційної скарги, та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та із змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-8 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.01.2019 року, копії запиту від 30.11.2018 року №05/1-2136, копії відповіді від 07.12.2018 року №05-04//453 за підписом начальника відділу архівного відділу Вишгородської РДА ОСОБА_1.

Наведені докази, дають підстави вважати, що суд першої інстанції правильно встановив, що прокурор діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» звернувся із законною вимогою до посадової особи, а ОСОБА_1 не виконав законних вимог прокурора, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185-8 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційним судом не встановлено.

Отже доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків місцевого суду фактичним обставинам справи та відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-8 КУпАП, є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 20.02.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя