18.06.2019 Справа № 756/6283/19
Номер справи 756/6283/19
Номер провадження 3/756/3118/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 червня 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №222975 від 30.04.2019 року, 30.04.2019 року о 01 год. 00 хв. в м. Києві, по пр-ту. Г.Сталінграду, 6, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду - 0,99 пром. ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

В судове засідання призначене на 18.06.2019 р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, водій клопотань до суду не надавав, у зв`язку з чим, суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу за його відсутності по наявних в справі доказах.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.31, 40 Закону України „Про Національну поліцію", Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції при складанні протоколу серії БД №222975 від 30.04.2019 року водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд або на місці зупинки автомобіля за допомогою спеціального технічного засобу, водій погодився пройти огляд на місці зупинки ТЗ. У присутності двох свідків ОСОБА_1 пройшов огляд із застосування спеціального технічного засобу «Драгер», результат тесту якого був позитивний - 0,99 пром.

Згідно ст. 130 КпАП України відповідальність за цією нормою настає, зокрема, у випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Таким чином зазначена норма встановлює презумпцію знаходження водія у стані алкогольного (наркотичного, тощо) сп`яніння, якщо останній відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 130 КУпАП повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України, водієві забороняється, зокрема, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновком приладу «Драгер» із зазначення результату тесту у вигляді 0,99 пром., довідкою УПП в м.Києві ДПП інспектора Петрова О.С. від 02.05.2019 р. та відеоматеріалом з камери АА 00312.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, ч.2 ст. 130 КпАП України, п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер відсутній) визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок та застосувати стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами терміном на 3 (три) роки з моменту їх вилучення.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер відсутній) на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці, з дня набрання постановою законної сили.

Суддя