ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/714/19Головуючий по 1 інстанції Калашник В.Л.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 р. м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 23.09.2019 о 20 год. 03 хв. в м. Черкаси по вул. М.Грушевського, 95, керував автомобілем «FORD TRANSIT D», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, тест №95, результат тесту 2,35 ‰.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.09.2019 та закрити провадження у справі відносно нього на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

В обґрунтування апеляційних вимог, не заперечуючи обставини справи, ОСОБА_1 зазначив, що застосоване до нього покарання є занадто суворе. Так, позбавляючи його права керування транспортними засобами, його сім`я фактично залишиться без засобів для існування, оскільки рід його діяльності (ФОП свідоцтво серія НОМЕР_2 ) нерозривно пов`язаний із використанням транспортного засобу. Крім того, просив суд врахувати, що він має на утриманні малолітню дитину, та батьків пенсіонерів, дружина не працює. Іншого джерела доходу, крім його та мінімальних пенсій батьків, його сім`я не має.

Вважає, що вищевказані обставини є винятковими та такими, що пом`якшують його відповідальність, а вчинене ним правопорушення - малозначним.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за винятком правил встановлених ч.ч. 2-5 цієї статті. За ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 130 цього Кодексу, можуть також розглядатись за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушника.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння належно встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів.

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Дані тесту на алкоголь вказують, що ОСОБА_1 був перевірений на стан алкогольного сп`яніння 23.09.2019 року о 20 год. 27 хв., й результат показав наявність у нього 2,35‰, на якому ОСОБА_1 поставив свій підпис (а.с.2). Також підписи ОСОБА_1 містяться у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 3).

Факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не заперечує й сам обвинувачений. Тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано встановив наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, в діях ОСОБА_1

Доводи ОСОБА_1 про те, що він до адміністративної відповідальності притягується вперше, є фізичною особою підприємцем, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки зайняття підприємницькою діяльністю жодним чином не передбачає обов`язкового керування транспортними засобами й не залежить від таких потреб. А в разі необхідності для забезпечення ефективної трудової діяльності можливо скористатися іншими засобами пересування, в тому числі за допомогою послуг пасажирського автомобільного транспорту.

Крім того, відповідальність за вчинення інкримінованого особі адміністративного правопорушення має наставати незалежно від соціального статусу особи чи роду діяльності, оскільки застосовується з метою захисту суспільного інтересу.

Доводи про те, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами позбавить його єдиного джерела доходу, суддя апеляційного суду також відхиляє, вбачаючи їх такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинені дії, й такими, що не можуть впливати на обов`язок суду щодо забезпечення завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю, суддя вважає, що лише реальне покарання сприятиме усвідомленню обвинуваченим протиправності своєї поведінки з метою недопущення вчинення подібного в майбутньому.

Враховуючи, що усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення, суддя апеляційної інстанції, не дивлячись на те, що законодавство й не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність вчиненого, вважає, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , неможливо віднести до малозначного правопорушення, оскільки воно становить велику суспільну шкідливість й завдає значних збитків державним або суспільним інтересам.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 27 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною й подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М.О.Ятченко