справа №619/638/19
провадження №3/619/237/19
Постанова

Іменем України

14 лютого 2019 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Кононихіна Н.Ю. розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.183-1 КУпАП, -

встановив:

20 грудня 2018 року головним державним виконавцем МВ ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області Стадніченко Т.О. складено протокол про адміністративне правопорушення № 143 у відношенні ОСОБА_1, який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП, а саме несплата аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до виконання та складає 32942,29 грн. Заборгованість нарахована з 20.11.2015 по 20.12.2018.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» шляхом доповнення статтею 183-1 глави 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Стаття 183-1 КУпАП вступила в дію 06.02.2018.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, то дана норма не має зворотної дії в часі, тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що відповідно до вимог частин 1, 2 статті 8 КУпАП облік сукупного розміру заборгованості за 6 (шість) місяців, наявність якої передбачена диспозицією ст. 183-1 КУпАП, починається з моменту введення в дію статті 183-1 КУпАП, тобто з 06.02.2018 року.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення містить розрахунок заборгованості з 20.11.2015 по 20.12.2018.

Заборгованість не розмежована.

Оскільки до 06.02.2018 вказане діяння не передбачало адміністративної відповідальності, а після встановлення відповідальності, сукупний розмір заборгованості не зазначено, тому не зрозуміло, чи перевищує заборгованість ОСОБА_1 суму відповідних платежів за шість місяців.

Крім того, встановлена форма протоколу передбачає зазначення суті порушення, частини статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про виконавче провадження» та іншого законодавства.

Діюча редакція статті 183-1 КУпАП, в тому числі станом на час складення протоколу №143 про адміністративне правопорушення, тобто 20 грудня 2018 року, має 3 (три) частини.

У протоколі №143 про адміністративне правопорушення, складеногоу відношенні ОСОБА_1, не зазначена частина статті 183-1 КУпАП.

Наведені порушення закону є істотним і перешкоджає провадженню у справі, та не може бути усунуті при судовому розгляді.

Крім того, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції.

При вирішенні питання щодо повернення справи дня належного оформлення суд керується положеннями п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 зі змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19.12.2008, де зазначено: «Визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення».

Конституційний Суд України у рішення №2-рп/2015 від 31.03.2015 роз'яснив, що положення ч.2 ст.294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене ч.1 ст.284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 24-1 цього кодексу, про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 278, 283 КУпАП, суддя -

постановив:

Повернути Міжрайонному відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції в Харківській області, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183-1 КУпАП, для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Кононихіна