Справа № 465/7660/18 Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 33/811/441/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В. з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 28 грудня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 , 10 грудня 2018 року, близько 23 год. 20 хв. в м.Львові по вул.Гіпсовій, 56, керував автомобілем марки «Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: із звуженими зіницями очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати поважною причину пропуску строку для подання апеляційної скарги та скасувати оскаржувану постанову.

Вважає, що адміністративне стягнення, якому його було піддано постановою суду від 28.12.2018 року, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи виходячи з нижченаведеного.

10 грудня 2018 року у м.Львові, по вул. Гіпсовій, 56, працівники поліції зупинили його автомобіль та попросили надати документи, вказавши на те, що в автомобілі не світить фара, про що повинні скласти протокол про адміністративне правопорушення. Під час складання протоколу, як він вважав про несправність приладів зовнішнього освітлення (фари), один з працівників поліції запитав, чи не вживав він спиртних чи наркотичних речовин і запропонував пройти огляд в медичному закладі. На що відповів, що не вживає взагалі ні спиртних ні наркотичних речовин, так як займається спортом. Працівник поліції зазначив, що можна не їхати на огляд і в суді йому потрібно буде заплатити штраф в розмірі, трохи більше 300 грн. Оскільки він не мав часу, так як поспішав додому і наркотичних засобів не вживав, то відмовився від проходження огляду, не усвідомлюючи наслідків такої відмови.

Про те, що був складений протокол про керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, йому ніхто з працівників поліції не повідомляв і даний протокол він не читав, йому лише працівник поліції сказав підписати і написати, що "я не поїхав, тому що спішив додому".

В постанові суду вказано, що він відмовлявся від проходження медичного огляду в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що не відповідає дійсності, оскільки під час складання проколу, а саме в момент його підписання був присутній тільки один свідок-чоловік, який проходив біля них в цей час, та на вимогу працівника поліції підписав даний протокол і пішов. Після чого працівник поліції пішов з протоколом в магазин який був поруч і повернувся вже з підписом ще одного свідка.

Зазначає, що не має досвіду спілкування з працівниками патрульної поліції, оскільки посвідчення водія він отримав в 2017 році, а керувати транспортним засобом почав приблизно з жовтня 2018 року.

Про те, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності було розглянуто Франківським районним судом м.Львова йому стало відомо з сайту Судової влади України, приблизно 25.02.2019 року. Однак копію постанови він не отримував, так як і не отримував повісток про час та місце розгляду справи. Окрім цього зазначає, що згідно даних з сайту Судової влади України, щодо стану розгляду справ, вказано, що дана адміністративна справа надійшла до Франківського районного суду м.Львова 17.12.2018 року, і розглянута даним судом 28.12.2018 року Вважає, що за такий короткий термін особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не можливо повідомити належним чином про час та місце розгляду справи , що і було порушено при розгляді справи.

26.02.2019 року він звернувся з письмовою заявою, яку скерував рекомендованим листом до Франківського районного суду м. Львова з проханням повідомити його про наслідки розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно рекомендованого повідомлення 28.02.2019 року працівником Франківського районного суду м.Львова було отримано його заяву, однак жодної відповіді йому не надіслано. Тому він повторно звернувся з аналогічною заявою вже 25.03.2019 року. Копію постанови отримав лише 09.04.2019 року.

Суд розглянув справу поверхово і формально, не допитавши в судовому засіданні ні його як особу відносно якої складено адміністративний протокол, ні свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, а також працівників поліції.

Судом порушено його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків, та подати інші докази по справі.

Порушено судом також і вимоги ст.33 КУпАП, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин, тощо при обранні виду адміністративного стягнення. У матеріалах справи, та в тексті постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися.

Оскаржувана постанова направлена йому Франківським районним судом м. Львова 04.04.2019 року, (простим листом), що підтверджується відміткою поштового відділення на конверті. Постанову отримано ним 09.04.2019 року. До отримання цієї постанови на паперовому носії він не мав можливості повноцінно з нею ознайомитись та підготувати на неї апеляційну скаргу. У зв`язку з цим строк її оскарження був пропущений ним з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу та просив таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №465/7660/18 та перевіривши наведені доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи дотримався зазначених вимог закону повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №141225 від 10.12.2018 року (а.с.1), з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що власноручно зазначив у протоколі; відеозаписом події (а.с.2), а також поясненнями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с.3,4), які засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду у медичному закладі у встановленому законом порядку.

Оскільки ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння. Відтак долучений ОСОБА_2 до апеляційної скарги висновок щодо результатів медичного огляду №311від 11.12.2018 року до уваги судом не береться.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №141225 від 10.12.2018 року, на думку апеляційного суду, складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП. Доводи ж апеляційної скарги про його невідповідність вимогам законодавства не приймаються до уваги.

Не встановлено і факту допущення судом першої інстанції істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такий керуючи транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння: звуженими зіницями очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінкою яка не відповідає обстановці, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Твердження ОСОБА_2 про порушення поліцейськими його прав щодо проходження огляду на стан сп`яніння та не роз`яснення йому наслідків відмови від проходження такого огляду суд до уваги не бере, оскільки останній є водієм і зобов`язаний знати Правила дорожнього руху, зокрема, положення п.2.5. Правил, які покладають на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння.

Покликання апелянта на те, що в матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували його місце праці, професію, характеристику особи, сімейний стан, а тому судом не враховано його особу при призначенні стягнення, є безпідставними та не заслуговують на увагу суду, виходячи з наступного.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_2 відповідно до положень ч.2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Франківського районного суду м.Львова від 28 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер