Провадження № 33/824/2350/2019 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2019,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн.20 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 25 березня 2019 року о 01 годині 25 хвилин в м. Києві на Набережному шосе, 1, керував автомобілем марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установлено законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування.В обґрунтування вимог апеляційної скарги указав, що в протоколі про адміністративне правопорушення він не зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, а лише указав, що не має часу для проходження огляду саме в цей час, оскільки йому необхідно було терміново їхати до своєї хворої матері. Відтак, висновки суду першої інстанції про однозначну його відмову під проходження запропонованого йому огляду не ґрунтується на матеріалах справи. Також звернув увагу на невірне та нечітке обвинувачення. Указав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не сформульовано, який саме огляд він повинен був пройти на вимогу поліцейського на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а також на місці чи в найближчому закладі охорони здоров`я. Крім того, апелянт звернув увагу на порушення працівниками поліції вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП, зокрема указав, що на місці зупинки транспортного засобу не було складено Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, а також його не було відсторонено від керування транспортним засобом з подальшою передачею його іншій особі. Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 25.03.2019, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та поясненнями самих свідків.

Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Не ґрунтуються на вимогах як матеріалів справи, так і нормативних документів доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння. Так, відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно у закладі охорони здоров`я, що вказує на відсутність порушень із боку поліцейських під час проведення огляду. Так, з переглянутого в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився.

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи апелянта про те, що належним доказом додержання процедури огляду на предмет сп`яніння є відповідний акт. За змістом вказаних вище нормативних документів, акт огляду складається поліцейським у випадку проведення огляду на стан сп`яніння та до вказаного акту заносяться результати огляду. Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду, підстави для складання акту огляду у працівників поліції були відсутні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що інспектором патрульної поліції його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів правомірність дій працівників поліції, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо необхідності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині некоректного, як у протоколі про адміністративне правопорушення так і у постанові судді викладу суті правопорушення, яке було постановлено йому у вину, то вони є такими, що не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 постановлено у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. За своїм змістом сформульоване правопорушення є логічним, послідовним та зрозумілим, що знайшло своє відображення у формулюванні правопорушення, викладеного суддею місцевого суду у постанові від 08.05.2019.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що з об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП проявляється у обов`язковому керуванні транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння, або особою, яка відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька