Провадження № 33/4820/223/19
Справа № 686/7660/19 Головуючий в 1-й інстанції Продан Б. Г.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Загуровського Олександра В`ячеславовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого кухарем у ФОП « ОСОБА_2 »,

визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 рік.

За постановою суду, ОСОБА_1 8 березня 2019 року біля 2 год. 48 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 21043, д.з. НОМЕР_1 в м. Хмельницькому по вул. П. Мирного з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Непогоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд порушив його право на захист, оскільки не роз`яснив йому його прав та обов`язків, у тому числі і право на правову допомогу та позбавив його можливості залучити захисника.

Всупереч ст. 283 КУпАП, у постанові не вказано конкретного місця вчинення адміністративного правопорушення, не наведено переліку ознак алкогольного сп`яніння.

Судом допущена неповнота судового розгляду, оскільки в судовому засіданні безпосередньо не були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , письмові пояснення яких записані на заздалегідь підготовлених бланках.

Крім того, в письмових поясненнях останніх не зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки автомобіля.

Відсутні і підписи свідків у протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про відсутність їх під час складання такого.

Ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені в протоколі, не підтвердженні жодними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Всупереч вимогам закону, матеріали справи не містять направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджує те, що працівники поліції не пропонували пройти такий огляд у медичному закладі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Загуровського О.В. на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначені в ній доводи, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Згідно з п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Висновок судді про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Зокрема, як правильно зазначено, вина ОСОБА_1 підтверджується даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 226910 від 8 березня 2019 року, згідно яких 8 березня 2019 року о 2 год. 48 хв. в м. Хмельницькому по вул. П. Мирного, 18 б ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності свідків на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР (а.с. 1);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких, 8 березня 2019 року о 3 год. 06 хв. вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків при складанні протоколу про адмінправопорушення за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 У їх присутності останній відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 2).

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу підтверджується даними відеозаписів від 8 березня 2019 року, які зафіксовані на відеокамери працівниками поліції (файл +++) (а.с. 4).

З вказаних відеозаписів, з якими ознайомився апеляційний суд, вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки у такому було відсутнє освітлення номерного знаку. Працівник поліції, підійшовши до автомобіля, попросив водія, яким виявився ОСОБА_1 , пред`явити документи на право керування транспортним засобом. В подальшому, в процесі спілкування у працівника поліції, виникла підозра про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого працівниками поліції було запропоновано останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Проте останній відмовився. На пропозицію поліцейських пройти огляд в медичному закладі також відмовився.

Крім того, в суді першої інстанції ОСОБА_5 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав, пояснив, що відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в ХОПЛ, оскільки не знав, що це єдиний медичний заклад, де водії проходять огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 підтвердив свої письмові пояснення, надані працівникам поліції, та пояснив, що 8 березня 2019 року близько 3 години ночі був зупинений працівниками поліції та запрошений у якості свідка для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Був очевидцем як водій відмовився проходити такий огляд. Підтвердив, що крім нього, був ще інший свідок, якого запросили працівники поліції, особа якого йому не відома.

Апеляційним судом вживались всі заходи для належного повідомлення цього іншого свідка, яким відповідно до протоколу був ОСОБА_4 , однак такі бажаного результату не дали, оскільки останній вибув з місця проживання, зазначеного в письмових поясненнях.

Разом з тим, присутність двох свідків, зокрема ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час пропонування працівниками поліції ОСОБА_5 пройти огляд на стан сп`яніння та відмови останнього в цьому, підтверджується даними відеозапису долученого до матеріалів справи, з якого вбачається, що такі свідки під час встановлення їх особи назвались іменами, зазначеними у протоколі, та їх письмових поясненнях, які є ідентичними.

Інспектор Батовський А.І. у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що під час патрулювання вулиць у м. Хмельницькому 8 березня 2019 року приблизно о 3 годині ночі ними було запинено транспортний засіб ВАЗ 21043, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , оскільки останній зробив різкий маневр повороту наліво та в автомобілі не горіла підсвітка номерного знаку. Під час спілкування з останнім, від нього доносився запах алкоголю з порожнини роту, його поведінка була дивною, вів себе зверхньо. На пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру «Драгер» у присутності двох свідків ОСОБА_5 спочатку погодився. Однак, після того, коли під`їхав інший екіпаж поліції із приладом «Драгер» - відмовився. Внаслідок цього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, ОСОБА_5 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Свідок ОСОБА_6 , допитана апеляційним судом, не заперечила факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та підтвердила, що на прохання свого друга приїжджала тієї ночі за автомобілем, яким керував ОСОБА_5

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Посилання апелянта на порушення його права на захист, оскільки справу розглянуто без участі його захисника, суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Так, в матеріалах справи відсутні будь які клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі захисника.

Крім того, згідно технічного аудіозапису судового засідання від 26 березня 2019 року ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції жодних клопотань не заявляв.

Натомість, право на захист ОСОБА_1 було реалізовано в апеляційному суді та йому була надана можливість всіма законними способами довести свою невинуватість у судовому засіданні.

Доводи про незазначення у постанові конкретного місця вчинення адміністративного правопорушення суд до уваги не приймає, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 226910 від 8 березня 2019 року (а. с 1) та з письмових поясненнях свідків (а. с. 2) чітко вбачається місце події, зокрема, м. Хмельницький, АДРЕСА_2 , 18 «б».

Що стосується посилання на відсутність у постанові суду конкретних ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , то незалежно від вказаного, судом, на виконання вимог закону, зазначені всі встановлені обставини адміністративного правопорушення, зокрема, і наявність таких.

Твердження апелянта щодо неповноти судового розгляду, оскільки не були допитані свідки, на увагу суду не заслуговують також, виходячи з наступного.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Наявні у справі письмові пояснення свідків отримані у встановленому законом порядку, підписані ними особисто та є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.

Окрім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи, є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Натомість, письмового клопотання ОСОБА_1 про безпосередній допит свідків у суді першої інстанції матеріали справи не містять.

Посилання на те, що письмові пояснення свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони виготовлені на заздалегідь підготовлених бланках, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки незалежно від вказаного, кожне з таких пояснень містить особистий підпис свідка, а отже і згоду на правильне зазначення працівником поліції всіх відомостей, які в ньому містяться.

Доказів на підтвердження фальсифікації вказаних пояснень матеріали справи не містять.

Що стосується доводів про відсутність підписів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у протоколі про адміністративне правопорушення, то такі не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Натомість, в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що були запрошенні працівниками поліції в якості свідків під час того, як поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився, після чого йому було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, на що водій також відмовився. Вказані пояснення підписані ними особисто (а.с. 2). Разом з тим, свідок ОСОБА_3 , будучи допитаним безпосередньо апеляційним судом, підтвердив свої письмові пояснення, наявні в матеріалах справи, а також і те, що очевидцем вказаної події був і інший свідок, запрошений працівниками поліції.

Твердження апелянта про те, що ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені в протоколі, не підтверджені жодними доказами, суд не враховує, оскільки допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_7 пояснив, що під час спілкування із ОСОБА_5 чув від нього запах алкоголю з порожнини рота, крім того, його поведінка була дивною, вів себе зверхньо. Такі пояснення підтверджуються даним відеозапису вказаної події, з яких вбачається неадекватна поведінка ОСОБА_5 , тобто така, яка не відповідала обстановці та обставинам.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії БД № 226910 від 8 березня 2019 року щодо ОСОБА_5 був складений у зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апеляційної скарги на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на медичний огляд на увагу суду не заслуговує, оскільки форма направлення на огляд водія в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, заповнюється лише у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров`я. Однак, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з даних відеозапису події, ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, в тому числі і в медичному закладі. За таких умов, підстав для надання ОСОБА_1 направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння у поліцейських не було.

Доводи про нероз`язнення йому прав та обов`язків в суді першої інстанції не є безумовною підставою для скасування постанови суду, оскільки такі були роз`ясненні ОСОБА_5 працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується поясненнями інспектора ОСОБА_7 та особистим підписом ОСОБА_5 у протоколі серії БД № 226910 від 8 березня 2019 року. Будь яких зауважень та заперечень щодо змісту протоколу ОСОБА_5 заявлено не було. Окрім того, такі йому роз`яснювались в апеляційному суді.

Посилання захисника на неконституційність норми ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відсутнє рішення Конституційного Суду України, яке б набрало чинності та у відповідності до якого така норма на даний час визнана неконституційною.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вину ОСОБА_1 доведено повністю, тому він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.