ПОСТАНОВА
Справа № 635/1396/19
Провадження № 3/635/685/2019
25 травня 2019 року смт. Покотилівка
Суддя Харківського районного суду Харківської області Токарєва Наталя Миколаївна, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який працює командиром роти управління командного пункту військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії с ДНХ № 016 від 14.02.2019 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, 11.01.2019 відповідно до розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 було проведено перевірку на командному пункті військової частини НОМЕР_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , щодо профілактики правопорушень, перевірки організації внутрішньої служби підрозділу та дотримання пожежної безпеки під час провадження повсякденної діяльності підрозділу. При перевірці території командного пункту військової частини в будівлі № 224/7 було виявлено пально-мастильні матеріали у кількості 100 літрів дизельного пального. При цьому будівля не призначена для зберігання пально-мастильних матеріалів. Після виявлення цього порушення, з метою дослідження питань, пов`язаних з дотриманням вимог пожежної безпеки на об`єктах військової частини НОМЕР_1 , а саме: в будівлі № 224/7, Харківським зональним відділом Військової служби правопорядку було залучено представників Східного територіального відділу пожежної безпеки, якими були встановлені інші порушення пожежної безпеки у цьому приміщенні. Капітан ОСОБА_1 - командир роти управління командного пункту військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи про реальну загрозу створення небезпечної пожежної ситуації на об`єктах військової частини НОМЕР_1 , наказав старшині ОСОБА_2 розташувати отримане пальне у будівлі 224/7 для зберігання, не врахувавши, що ця будівля не обладнана належним чином для зберігання пально-мастильних матеріалів, чим створив реальні передумови для виникнення надзвичайної ситуації у місці дислокації військової частини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Чередниченко О.О. просили провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки складений щодо нього адміністративний матеріал не містить жодних письмових доказів, які підтверджують вчинення ним цього адміністративного правопорушення: відсутні належним чином оформлені підстави проведення перевірки на командному пункті військової частини НОМЕР_1 , належним чином не оформлені результати цієї перевірки, не доведено належність військовій частині НОМЕР_1 будівлі № 224/7, де були встановлені порушення правил пожежної безпеки, не доведено відведення цієї будівлі для роти управління командного пункту військової частини НОМЕР_1 .
Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.
Згідно з матеріалами справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.
Згідно з п. 1.3. Інструкції про організацію та проведення перевірок у Збройних Силах України органами управління та підрозділами Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 13.10.2014 № 262, перевірки призначаються рішенням начальника органу управління Служби правопорядку на підставі: планів проведення перевірок; рапорту посадової (службової) особи Служби правопорядку про безпосереднє виявлення ознак можливого вчинення правопорушення тощо.
Як вбачається із протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ № 016 від 14.02.2019 , складеного щодо ОСОБА_1 , 11.01.2019 було проведено перевірку на командному пункті військової частини НОМЕР_1 відповідно до розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з протоколом цю перевірку було проведено щодо профілактики правопорушень, перевірки організації внутрішньої служби підрозділу та дотримання пожежної безпеки під час провадження повсякденної діяльності підрозділу.
З відповіді від 04.04.2019 Тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що для перевірки військової частини НОМЕР_1 був виписаний припис на перевірку від 11.01.2019 № 3, на підставі якого відповідно до плану проведення перевірок щодо протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ЗС України та зловживанню ними військовослужбовцями у військовій частині 11.01.2019 відбулася відповідна планова поточна перевірка.
Проте, як вбачається з долученої до матеріалів справи копії Книги обліку видачі приписів військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_2 , припис № 3 від 11.01.2019 був виданий не для проведення перевірки, а для проведення профілактичної роботи щодо попередження вживання алкогольних напоїв; перевірки паркової служби; перевірки організації продовольчого забезпечення на підставі плану профілактичних заходів, а не плану перевірки.
Тобто існують певні суперечності, які не усунуто, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, відповідно до ст.62 Конституції України.
Згідно з п.3.2. вищезазначеної Інструкції планові перевірки організовуються та проводяться відповідно до Плану перевірки.
При цьому, не надано ані припису на проведення перевірки щодо протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ЗС України та зловживанню ними військовослужбовцями у військовій частині, як зазначено у відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.04.2019, ані припису на проведення перевірки щодо профілактики правопорушень, перевірки організації внутрішньої служби підрозділу та дотримання пожежної безпеки під час провадження повсякденної діяльності підрозділу, як зазначено у протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ДНХ № 016 від 14.02.2019, ані плану проведення цих перевірок.
Натомість, до матеріалів справи долучено відповідь ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2019 на адвокатський запит адвоката Чередниченко О.О., відповідно до якої 11.01.2019 згідно з приписом № 3 від 11.01.2019 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , до військового містечка № НОМЕР_2 прибували представники ІНФОРМАЦІЯ_2 в складі підполковника ОСОБА_3 та з ним п`ять військовослужбовців Військової служби правопорядку, з метою проведення профілактичної роботи щодо попередження вживання алкогольних напоїв; перевірки паркової служби; перевірки організації продовольчого забезпечення та доведення норм харчування до військовослужбовців військової частини. Підстава: план профілактичних заходів ІНФОРМАЦІЯ_2 на 2019 рік.
Отже, докази факту проведення 11.01.2019 саме перевірки організації внутрішньої служби підрозділу та дотримання пожежної безпеки під час провадження повсякденної діяльності підрозділу у військовій частині НОМЕР_1 , відсутні.
Зазначене підтверджується приписом № 3 від 11.01.2019 та копією Книги обліку видачі приписів військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_2 за 2019 рік.
Крім того, у відповіді начальника Східного Територіального відділу пожежної безпеки від 17.04.2019 також зазначено про те, що робота проведена представником Східного територіального відділу пожежної безпеки щодо дослідження окремих питань, які пов`язані із дотриманням пожежної безпеки у ВЧ НОМЕР_1 не є плановою чи позаплановою перевіркою дотримання (виконання) законодавства у сфері пожежної безпеки військових частин, що також спростовує факт проведення перевірки 11.01.2019 у ВЧ НОМЕР_1 з питань, зазначених у протоколі про військове адміністративне правопорушення.
Відповідно до пункту 1.5. вищезазначеної Інструкції за зверненням начальника органу управління Служби правопорядку для участі в проведенні перевірок можуть залучатися фахівці структурних підрозділів Генерального штабу, інших органів військового управління, установ та організацій Збройних Сил України, які володіють спеціальними знаннями з питань, що підлягають перевірці. У зверненні начальника органу управління Служби правопорядку зазначається строк залучення фахівця та напрямок спеціальних знань і навичок, якими він повинен володіти, а також перелік питань, які йому доручається перевірити. Залучення фахівця здійснюється за погодженням з керівником органу військового управління установи, організації , в якому проходить військову службу (працює) цей фахівець. Після погодження начальник органу управління Служби правопорядку видає відповідний припис, який є підставою для допуску фахівця на об`єкт перевірки.
Такий припис у матеріалах справи відсутній. Не було надано такого припису і командиру військової частини НОМЕР_1 , яку перевіряли, що підтверджується відповіддю ТВО командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.02.2019 на адвокатський запит ОСОБА_4 .
Натомість, до протоколу про військове адміністративне правопорушення додано лише лист № 73 від 11.01.2019 за підписом начальника Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку начальнику Північного територіального відділу пожежної безпеки з проханням направити до Харківського зонального відділу ВСП посадову особу Північного територіального відділу пожежної безпеки ЗСУ для участі у перевірці 11.01.2019 у військовій частині НОМЕР_1 , для дослідження питань, які пов`язані з дотриманням пожежної безпеки у військовій частині. При цьому перелік питань відсутній .
Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.04.2019, цей лист було надіслано відділу пожежної безпеки на підставі усного наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 після доповіді йому посадової особи ОСОБА_3 , який 11.01.2019 проводив перевірку щодо протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів у ВЧ НОМЕР_1 .
Отже, в порушення вимог п.1.5. Інструкції відсутній припис начальника органу управління Служби правопорядку про залучення фахівця відділу пожежної безпеки, який є підставою для допуску фахівця на об`єкт перевірки, а також висновок фахівця відділу пожежної безпеки, в якому викладаються вичерпні відповіді на запитання, поставлені перед ним Службою правопорядку ( п.1.5. Інструкції).
Підстави, передбачені Інструкцією для залучення представника Східного територіального Відділу пожежної безпеки для участі у перевірці 11.01.2019 у військовій частині НОМЕР_1 у матеріалах справи відсутні.
Крім того, згідно з відповіддю ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2019 на адвокатський запит захисника Чередниченко О.О., 11.01.2019 до військової частини НОМЕР_1 начальник Східного територіального відділу пожежної безпеки полковник ОСОБА_5 не прибував.
Не надано жодних доказів, що підтверджують факт проведення перевірки дотримання пожежної безпеки під час провадження повсякденної діяльності підрозділу на командному пункті військової частини НОМЕР_1 , а є лише докази прибуття 11.01.2019 військовослужбовців Військової служби правопорядку до військової частини НОМЕР_1 з метою проведення профілактичної роботи щодо попередження вживання алкогольних напоїв, перевірки організації паркової служби; перевірки організації продовольчого забезпечення та доведення норм харчування до військовослужбовців військової частини.
Згідно з відповіддю від 04.04.2019 ТВО начальника Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку у військовій частині НОМЕР_1 11.01.2019 було проведено планову поточну перевірку.
Відповідно до пункту 4.2. вищезазначеної Інструкції про результати інших планових перевірок особи, які їх проводили, готують письмові доповіді та разом з матеріалами перевірок подають їх на розгляд начальнику органу управління Служби правопорядку для прийняття відповідного рішення.
Крім того, згідно з п.п.3.4., 4.4. Інструкції особи, які проводять перевірку зобов`язані готувати за підписом начальника органу управління Служби правопорядку подання щодо усунення порушень закону, причин та умов, що призвели до їх виникнення.
В матеріалах справи відсутні і копії письмової доповіді начальнику органу управління Служби правопорядку, і подання керівнику об`єкта перевірки щодо усунення порушень закону, причин і умов, що призвели до їх виникнення, а також відсутні належним чином оформлені результати перевірки від 11.01.2019.
Отже, докази законності підстав проведення перевірки організації внутрішньої служби підрозділу та дотримання пожежної безпеки у військовій частині НОМЕР_1 та належним чином оформлені результати її проведення в матеріалах справи відсутні.
Статтею 172-15 КУпАП, за якою складено протокол щодо ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за недбале ставлення до військової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Будь-яка поведінка, зокрема й протиправна, це результат взаємодії людської свідомості і людських діянь (учинків), що спрямовані на зовнішні об`єкти (навколишнє середовище і суспільство).
У будь-якій поведінці, у тому числі й протиправній (правопорушенні), виділяють чотири чинники, які її утворюють: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
Сукупність цих об`єктивних і суб`єктивних ознак і утворює склад адміністративного правопорушення.
Усі ознаки складу адміністративного правопорушення взаємопов`язані і взаємозалежні, тобто їхня сукупність являє собою цілісне системне утворення.
Тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника (діяння чи бездіяльність), його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку. Основною і обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність його виключає склад будь - якого адміністративного правопорушення.
Недбале ставлення до військової служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале або несумлінне ставлення до них.
Згідно з посадовими обов`язками командира роти та з Витягом з Положення про управління радіотехнічної бригади військової частини НОМЕР_1 до обов`язків командира роти, яким є ОСОБА_1 , входить: - стежити за утриманням і правильною експлуатацією всіх приміщень, відведених для роти, за чистотою ділянки території, закріпленої за ротою, а також за проведенням заходів пожежної безпеки у роті (а.с.12-16).
Відповідно до Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2016 № 15, ОСОБА_1 призначено на посаду Командира роти управління командного пункту військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з відповіддю ТВО командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2019 на запит адвоката Чередниченко О.О., будівля № 224/7 для роти управління командного пункту військової частини НОМЕР_1 не відведена, а отже до службових обов`язків ОСОБА_1 , як командира роти управління не входили обов`язки стежити за утриманням і правильною експлуатацією будівлі № 224/7, (про яку йдеться у протоколі від 14.02.2019), за її чистотою та за проведенням у ній заходів пожежної безпеки.
З огляду на це, приходжу до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення на території військової частини НОМЕР_1 , що інкриміновано ОСОБА_1 .
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких посадова особа у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.
Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, є складений протокол, який не містить у собі підтверджень його недбалого ставлення до військової служби в умовах особливого періоду. Жодних письмових доказів, які підтверджують вчинення ним цього адміністративного правопорушення адміністративний матеріал не містить, а саме: суду не надано документів, які підтверджують передбачені нормативно-правовими актами підстави проведення перевірки на командному пункті військової частини НОМЕР_1 щодо профілактики правопорушень, перевірки організації внутрішньої служби підрозділу та дотримання пожежної безпеки під час провадження повсякденної діяльності підрозділу; належним чином оформлені результати цієї перевірки; не надано доказів, що підтверджують належність військовій частині НОМЕР_1 будівлі № 224/7; не надано доказів відведення цієї будівлі для роти управління командного пункту військової частини НОМЕР_1 .
Більш того, частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
З викладених вище підстав складений протокол не доводить обставину, що ОСОБА_1 вчинив в умовах особливого періоду недбале ставлення до військової служби.
З урахуванням того, що викладені в протоколі факти спростовуються, як письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також матеріалами справи, то виникають сумніви щодо правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .
За змістом ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
Крім цього, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Також, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Отже, з огляду на позицію ЄСПЛ, Конституційного Суду України, видається справедливим і необхідним дотримання і застосування судами у справах про адміністративні правопорушення однієї з європейських і конституційних гарантій - презумпції невинності.
За таких обставин, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Кодекс України про адміністративні правопорушення визнає відсутність у діянні складу (сукупності суб`єктивних і об`єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключає провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Так, п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП зазначені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що належні докази, які б достовірно вказували про те, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, вважаю за необхідне закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 24, 34, 35, 40-1, ч. 2 ст. 172-15, 221, 247, 283-285 КУпАП, -
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя Н.М. Токарєва