Єдиний унікальний номер 448/1560/19
Провадження № 3/448/516/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Керницькій Л.М., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Борисенко В.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка, жительки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, працюючої на посаді вчителя у Судововишнянській дитячі школі мистецтв Судововишнянської міської ради Львівської області,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Мостиського районного суду Львівської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №376389 від 29.09.2019р., складеного поліцейським СРПП Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 відомо, що ОСОБА_1 29.09.2019р. о 00:30 год. по вул.Шевченка, 50, в м.Судова Вишня Мостиського району керувала транспортним засобом марки - скутером з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася у присутності двох свідків.

Вказано, що такими своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та в її діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала. Пояснила, що у вищевказаний день дійсно керувала скутером та в якості пасажира разом із нею їхала ОСОБА_2 Вказала, що їх зупинили працівники поліції, які їй повідомили, що вона порушує Правила дорожнього руху України так, як керує транспортним засобом - скутером без мотошолому і складають відносно неї відповідний протокол. Після цього, зачитали їй протокол за ст.130 КУпАП, згідно якого у неї були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: шкіра червона, пальці тремтять. Оскільки із даним протоколом не була згідна, відмовилась такий підписувати. Ствердила, що бажала їхати на медичне освідчення в лікарню, однак працівники поліції не надали їй жодного скерування.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Борисенко В.В. в судовому засіданні просив закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, із тих підстав, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення серії БД №376389 від 29.09.2019р. складений із порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та зазначив, що в графі «підпис» свідків є вказано «відмовився»; відеозапис із нагрудної камери працівника поліції, який міститься на CD-диску є неналежним доказом, оскільки не відповідає часу вчинення адміністративного правопорушення вказаного в протоколі, а саме згідно такого події мали місце 18.04.2008р. о 08:44год.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в її вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст.7 КУпАП, забезпечення законності при застосуванні заходів адміністративного примусу передбачає не тільки наявність законних підстав для застосування адміністративного стягнення, але і дотримання встановленого законом порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність особи за вказаною статтею настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у випадку передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, характеризується такими діяннями: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів та 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , такій інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - «відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння». На підтвердження вчинення зазначеного правопорушення до протоколу додано акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та постанову про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП.

З акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів слідує, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «алкотестеру Драгер 6810» у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в свою чергу відмовилася підписувати даний акт.

Водночас слід зазначити, що чинним законодавством регламентовано порядок проведення огляду для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.

Так, статтею 266 КУпАП передбачено порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який у свою чергу повністю відповідає та узгоджується із Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

Так, згідно п.6 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ зазначеної Інструкції.

Так, за наявності ознак алкогольного сп`яніння, що передбачені пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Із п.п.6-9 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постаново КМУ №1103 від 17.12.2008р. випливає, що огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться саме на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, підставами для проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я є лише відмова від його проведення на місці зупинки або незгода з результатами огляду поліцейського із застосуванням спеціальних технічних засобів. Поліцейський повинен залучити двох свідків, які можуть засвідчити факт відмови водія від проходження огляду, при цьому вони мають засвідчити та у них відбираються письмові пояснення з викладенням обставин того: в який спосіб водію пропонується пройти огляд; які є підстави в поліцейського для проведення огляду; з яких причин водій відмовився від огляду; в котрій годині йому було запропоновано та коли водій відмовився.

Саме за наявності вказаних підстав, перелік яких є вичерпним, на поліцейського покладено забезпечення проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я.

Вказані положення Інструкції повністю кореспондуються з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст.266 КУпАП).

Частиною 2 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Зазначене повністю зіставляється з положеннями п.15 Розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої Наказом МВС 06.11.2015№ 1376, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

В ст.272 КУпАП вказано, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №376389 від 29.09.2019р., складеного поліцейським СРПП Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4; акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та наданих у судовому засіданні показань свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , останні відмовились підписувати даний протокол та акт огляду, оскільки їм представники поліції не роз`яснили, що такі залучаються як свідки, не роз`яснили чому саме і які факти, події вони мають підтвердити, не відібрали від них письмових пояснень. Також в судовому засіданні вказані свідки заперечили той факт, що були очевидцями того, як працівниками поліції роз`яснювалось водієві ОСОБА_1 способи проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння; які є підстави в поліцейського для проведення огляду; з яких причин водій відмовилася від огляду; в котрій годині їй було запропоновано та коли водій відмовилася. Ствердили, що не бачили жодних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , які зазначені у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення і остання не заперечувала проти проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що вищевказані матеріали складені з порушеннями, вказані у даних матеріалах свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовилися від підписання таких, тому у даному випадку працівникам поліції було відомо, що зазначені свідки не бажають засвідчувати факт порушення ОСОБА_1 вимог ч.1 ст. 130 КУпАП та необхідно було відшукати інших свідків та не зазначати таких у протоколі і акті в якості свідків, які підтверджують факт порушення останньою вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та відмови від підписання даного протоколу.

Частиною 3 статті 266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ№1103 від 17.12.2008 встановлено, що уразі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак під час дослідження матеріалів справи судом було встановлено, що в матеріалах, які надійшли із Мостиського відділення поліції Яворівського ВП ГУНП у Львівській області відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, якою передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, згідно з Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Вищевказане, на думку суду, свідчить про порушення вказаного Порядку і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, так як поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Такі дії поліцейського не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеного у протоколі.

Разом з тим, під час дослідження матеріалів справи судом було виявлено, що в матеріалах про адміністративне правопорушення відсутня будь яка інформація щодо викладення обставин запропонування водію та відмови водія від проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а саме: з яких причин водій відмовився від огляду; в котрій годині йому було запропоновано та коли водій відмовився.

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає час його видачі, тобто доказує час вчинення відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеною ст.256 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В ч.7 цієї ж статті, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Тобто, при складанні протоколу за наявності підстав викладених у ньому (водіння у стані алкогольного сп`яніння), працівник поліції мав відсторонити водія від керування транспортним засобом.

В матеріалах справи відсутні дані які б свідчили про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також чи транспортний засіб не передавався іншій особі.

Щодо показань допитаного в судовому засіданні працівника поліції Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , який показав, що в ході патрулювання ним та працівниками поліції ОСОБА_5 і ОСОБА_6 було зупинено скутер під керуванням водія ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом без мотошолому і мала наявні ознаки алкогольного сп`яніння, однак відмовилась від проходження огляду на такий стан, то в силу професійної діяльності такий являється зацікавленою особою, а тому, як вважає суд, в його неупередженості є сумніви.

Окрім цього, суд критично відноситься до відеозаписів із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, що долучені в ході розгляду справи до адміністративного матеріалу, оскільки, в порушення п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, у відповідності до якого «Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу», однак відеозаписи не відповідають даті і часу вчинення даного адміністративного правопорушення, оскільки на таких зафіксований час вчинення адміністративного правопорушення 08:44год. 18.04.2008р. по 08:54год. 18.04.2008р., а відповідно до вищезазначеного протоколу вказана подія мала місце 29.09.2019р. о 00:30год.

Вищевказані обставини позбавляють суд можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були поліцейським, під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували про порушення особою ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України здобуто не було та суду не надано.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ та порушує презумпцію невинуватості особи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у даній справі доказів не є достатніми для висновку про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом презумпції невинуватості, згідно якого, крім іншого, усі сумніви мають трактуватись на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки у відповідності до ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, то суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для стягнення такого із ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.247, 283-285, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Кічак

Постанова набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак