Справа № 210/2030/19
Провадження № 3/210/1128/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"05" червня 2019 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Літвіненко Н. А., розглянула матеріали, які надійшли з Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 04.04.2019 р. близько 17 год. 00 хв. поблизу буд. № 2 по вул. Стрельникова у м. Кривий Ріг, виражався нецензурною лайкою в бік своєї співмешканки ОСОБА_2 , чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, як-то: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наданих пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тобто за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Однак, в даному випадку, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження вчинення особою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, тобто відсутні дані правильної кваліфікації дій особи саме за частиною другою щодо повторності вчинення протягом року правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України, після накладення адміністративного стягнення.

Разом з цим, КУпАП не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки, а тому суд, у випадку не доведеності вини особи не має права перекваліфікувати дії правопорушника з ч. 2 ст. 173-2 на ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказані обставини свідчать про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 173-2 України, вимогам ст. 256 КУпАП.

За таких умов, суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП.

Крім того, суд надаючи оцінку іншим відомостям, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважає викладені у ній дані такими, що ґрунтуються на припущеннях, а тому дані докази визнає не належними.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, так як вину особи не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 38, 173-2, 247, 251, 252, 256, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко