Справа №: 310/564/19
3/310/334/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2019 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Морока С.М. за участі:

Прокурора Педана Ю.І.,

Особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердянського міськрайсуду справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Запорізькій області, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1, на теперішній час не працює, пенсіонер, до 17.07.2017 року перебував на посаді начальника караулу 12 державної пожарної пожежно рятувальної частини,

У вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП України,

В с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 24.01.19 р. ст. уповноваженим УЗЕ в Запорізькій області НП України капітаном поліції ОСОБА_2 складено протокол № 33 за ч.1 ст.172-6 КУ пАП України, згідно з яким:

Відповідно до п.2 Положення «Про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593 (далі Положення), служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Згідно з п.3 Положення, особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Пунктом 5 Положення, передбачено, що особи начальницького складу є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на яких поширюються дія вимог та обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Пунктом 15 Положення встановлено, що склад осіб, які перебувають на службі цивільного захисту, поділяється на рядовий і начальницький. Начальницький склад поділяється на молодший, середній, старший і вищий.

Особам середнього начальницького складу присвоюються такі спеціальні звання: молодший лейтенант служби цивільного захисту, лейтенант служби цивільного захисту, старший лейтенант служби цивільного захисту, капітан служби цивільного захисту.

Відповідно до п.31 Положення, особи начальницького складу зобовязані дотримуватися вимог та обмежень, установлених Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.1 Положення «Про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області», затвердженого наказом ДСНС від 04.02.2013 №3, ГУ ДСНС України у Запорізькій області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

24.07.1997 ОСОБА_1 прийняв присягу працівника органів внутрішніх справ, затвердженою постановою КМУ від 28.12.1991 під №382.

Відповідно до витягу з наказу головного управління ДСНС України в Запорізькій області від 14.06.2013 №58 «Про введення в дію штату, зарахування в кадри та призначення осіб рядового і начальницького складу», старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 призначено на посаду начальника караулу 12 державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України в Запорізькій області.

Відповідно до примітки до ст.172-6 КУпАП, субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч.1 та ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобовязані подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч.1 та ч.2 цієї статті, відносяться особи, зазначені у п.1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч.1 ст.3 цього Закону.

Згідно з п.п. «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи начальником караулу 12 державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України в Запорізькій області, відповідно до ст. 1, п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, є субєктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припинили діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані наступного року, після припинення діяльності подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

У відповідності до абз. 2 п. 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти.

10.02.2016 Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення №2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким передбачено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

-перший етап - з 00 год. 00 хв. 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; декларації, передбачені абз.1 ч.2 ст.45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені ч.2 ст.52 Закону, службових осіб, які станом на 01.09.2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

-другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до п.6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089), субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч.2 ст.52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Указаним рішенням Національного агентства також затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування та правила заповнення форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Паперова копія повідомлення не надсилається (не подається). Зазначена у повідомленні інформація включається до Реєстру та оприлюднюється у публічній частині Реєстру на офіційному веб-сайті Національного агентства.

10.05.2016під час проходження служби на посаді караулу пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України в Запорізькій області, ОСОБА_1 було ознайомлено про недопущення корупційних та повязаних з корупцією правопорушень, передбачених Законом України від 14 жовтня 2014 року «Про запобігання корупції», шляхом підписання примірнику зазначеного попередження.

В цей же день ОСОБА_1 отримав памятку при звільненні зі служби цивільного захисту в ДСНС України, де розясненні положення ст. 26 «обмеження після припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування» та ст. 45 «подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ЗУ «Про запобігання корупції».

17.07.2017 відповідно до наказу №462 ГУ ДСНС України в Запорізькій області «Про кадрові питання» старшого лейтенанта служби цивільного захисту населення ОСОБА_1, начальника караулу 12 державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України в Запорізькій області було звільнено з займаної посади у запас Збройних сил України.

Пунктом 11 Положення «Про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» визначено, що служба цивільного захисту закінчується у разі звільнення особи рядового чи начальницького складу із служби цивільного захисту в запас Збройних Сил або у відставку, загибелі (смерті), визнання її судом безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Тобто починаючи, з 17.07.2017 ОСОБА_1 припинив виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

26.07.2017після припинення служби цивільного захисту населення ОСОБА_1, на імя начальника ГУ ДСНС України в Запорізькій області було подано зобовязання стосовно подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за попередній рік до 1 квітня наступного року, шляхом заповнення її на офіційному веб-сайті НАЗК, відповідно до вимог пункту 2 статті 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування 17.07.2017, тобто відповідно до статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, був зобовязаний не пізніше 01.04.2018 подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (https:/.nazk.gov.uа), ОСОБА_1, припиняючи з 17.07.2017 діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, 25.10.2018 о 10:54 год.

Отже, ОСОБА_1, достовірно знаючи про необхідність подати до 01.04.2018 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, порушив вимоги ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону №1700-VII від 14.10.2014) - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_2.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є 25.10.2018, тобто день несвоєчасного подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП є дата складання протоколу, тобто 24.01.2019, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних та повязаних з корупцією правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вказане правопорушення, повязане з корупцією має формальний склад, тобто є таким, що не передбачає наслідків як обовязкової ознаки обєктивної сторони.

У той же час, обовязковою ознакою обєктивної сторони цього правопорушення з формальним складом завжди є діяння.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість) або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (недбалість).

При цьому субєктивна сторона правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП передбачається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Крім того, обовязково повинен бути встановлено наявність корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким субєкт правопорушення мав керуватись при вчиненні відповідного проступку.

В суді ОСОБА_1 зазначав, що дійсно він повинен був після звільнення з державної служби подати до 1 квітня 2018 року декларацію за минулий рік за формою, визначеною Національним агентством.

На протязі березня 2018 року він декілька разів намагався подати декларацію, але у звязку з тим, що у нього не працював ключ ЕЦП, він не зміг цього зробити.

Про те, що він не може у встановлений Законом строк подати декларацію він повідомляв Бердянську ОДПІ ГУ ДФС України в Запорізькій області, а також звертався з приводу заміни ключа до зазначеного органу, та йому двічі вже в квітні 2018 р. проводили заміну ключа ЕЦП, але і після цього вже в травні 2018 року не міг подати декларацію, так як в програмі на сайті НАЗК висвічувалась помилка та програма декларацію не приймала.

ОСОБА_1 стверджував, що тільки в жовтні 2018 року він зміг подати декларацію.

Вказані доводи ОСОБА_1 не спростовані ні прокурором, ні наявними в справі доказами.

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_1 вживав дії, щоб направити до НАЗК електронну декларацію у визначений строк до 1 квітня 2018 року, але з причин, що від нього не залежали, не зміг цього зробити.

Викладене вказує на відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Немає у справі і доказів того, що останній діяв недбало чи самовпевнено.

Крім того, судом встановлено, що перевірка стосовно ОСОБА_1 за зазначеним админістратимним матеріалом проводилась виключно працівниками Управління захисту економіки в Запорізькій області НПУ, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протоколи про адміністративне правопорушення.

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НПУ та інше.

Згідно з п.1 та п.4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки своєчасності подачі декларацій і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Водночас, усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення по справі складений не уповноваженим на це НАЗК органом, а докази по справі є недопустимими.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.2 ст.6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що наявність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, не доведена, що є підставою для закриття провадження в даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 172-6, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284, 294 КУпАП, суд -

П о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови сторонами по справі, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Бердянського міськрайонного суду С.М. Морока