Провадження № 3/760/6863/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., за участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Черняк О.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП у м. Києві відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №344890 від 03.08.2019 року, ОСОБА_1 03.08.2019 року о 21 год. 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці (в приміщенні відділу поліції в м. Києві про проспекту Повітрофлотському, 49, висловлювався нецензурною лайкою на адресу співробітників поліції, чим своїми діями порушив громадський порядок.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не визнав.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Черняк О.А. подав заперечення на протокол серії АА № 324890 від 03.08.2019 року про адміністративне правопорушення та просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, подавши письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків, заслухавши пояснення ОСОБА_1 приходжу до наступного.

Так, об`єктом правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, об`єктивна сторона даного правопорушення, передбачена ст. 173 КУпАП, виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктом правопорушення є фізична осудна особа, якій виповнилося 16 років, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не містять жодного посилання на події, які відбувались у приміщенні відділку поліції, так як це зазначено в протоколі, що саме у відділку поліції , а не в кафе ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою.

Також до протоколу не були додані докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення АА №344890, а саме: протокол про адміністративне затримання АА №011722, постанова АА №256578, протокол АА №344891, відеозапис з камери АА-00086.

Враховуючи викладене,суддею встановлено,що відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 173 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні конкретні правові докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП слід закрити, за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 173, 247, 256, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 , за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.Б. Зелінська