Справа № 463/7746/18 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/811/292/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю захисника - адвоката Тибінки В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст. 122, ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Тиховського Т.О. на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2019 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.02.2019

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права права керування всіма видами транспортних засобів строком 6 місяців, за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 рік.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно визначено ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення штраф у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 18.12.2018 о 21 год. 55 хв. у м. Львові на пр. Червоної Калини, 61, керуючи транспортним засобом Шкода д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Крім того, ОСОБА_1 18.12.2018 о 21 год. 55 хв. у м. Львові на пр. Червоної Калини, 61, керуючи транспортним засобом Шкода д.н.з. НОМЕР_1 при перестроюванні із крайньої лівої смуги у крайню праву смугу не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, різко змінивши напрямок руху із крайньої лівої смуги у крайню праву смугу створив аварійну ситуацію водію автомобіля Шкода, д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, чим змусив водія автомобіля Шкода, д.н.з. НОМЕР_2 різко гальмувати та змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим порушив вимоги п. п. 10.1, 10.3 ПДР.

На постанову судді захисник адвокат Тиховський Т.О., за згодою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Апелянт вважає, що висновки судді про винність ОСОБА_1 не ґрунтується на обставинах та матеріалах справи та є суперечливими між собою. У цілому матеріали справи базуються на складених з порушенням протоколах про адміністративне правопорушення, не точних письмових поясненнях свідків, які відрізняються між собою, неповних відеозаписах, на що суддею не звернуто свою увагу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник Тиховський Т.О. покликається на те, що в частині кваліфікації за ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що ОСОБА_1 , на думку працівників поліції, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, однак останньому, при відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейським не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі. Тобто працівники поліції склали протокол із порушенням вимог ч.5 ст. 266 КупАП, а тому такий протокол не може вважатися дійсним та достатнім доказом у справі. З пояснень свідка ОСОБА_2 не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження саме медичного огляду. При цьому інший свідок ОСОБА_3 ствердив про відмову ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі. Тобто наявні два суперечливих свідчення. Факт відмови від огляду на стан сп`яніння не підтверджують і відеозаписи, оскільки вони перериваються, а тому суддя безпідставно визнав їх допустимими доказами.

Апелянт зазначає, що пояснення свідка ОСОБА_4 за кваліфікацією дій ОСОБА_1 подані з точною юридичною термінологією згідно з диспозицією ч. 4 ст. 122 КУпАП, що говорить про те, що такі були надиктовані поліцейським. У судове засідання свідків та поліцейських не викликали, а тому не перевірили в судовому засіданні достовірність їх свідчень та дій.

При апеляційному перегляді справи захисник Тибінка В.Я. підтримав апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 . в повному обсязі. Пояснив, що наявність адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 матеріалами справи не підтверджено. Показами свідків стверджується лише відмова від проходження огляду, однак не у медичному закладі. За ч. 4 ст. 122 КУпАП пояснення свідків написані юридичною термінологією та двома різними ручками, а також суперечать одні одним.

ОСОБА_1 в су апеляційної інстанції не прибув, про розгляд справи належним чином був повідомлений. Захисник повідомив, що ОСОБА_1 на роботі затримався, а тому слухання справи здійснювати без його участі.

Заслухавши пояснення захисника Тибінки В.Я. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 4 ст. 122 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 158481 від 18.12.2018 за ч. 1 ст. 130 КупАП, який ОСОБА_1 підписав у присутності двох свідків (а.с.1);

- ксерокопією протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 261649 від 1812.2018 за ч.2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 (а.с.2) ;

- інформацією зафіксованою на диску відеофіксації події (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 від 18.12.2018, які підтвердили факт відмови водія від проходження перевірки на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі (а.с.4,5).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що не зрозуміло, який саме огляд відмовився проходити ОСОБА_1 , спростовуються матеріалами справи. Дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП підтверджені поясненнями свідків та другого водія, якому саме була створена аварійна ситуація, а також постановою за ч.2 ст. 122 на оплату штрафу, яку ОСОБА_1 підписав (а.с.7).

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Однак при накладенні стягнення за двома правопорушеннями суддя першої інстанції помилково в резолютивній частині вказав стягнення по кожному з правопорушень, після чого у відповідності до вимог ст. 36 КУпАП визначив остаточне стягнення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає, однак є підстави для зміни постанови судді в частині накладення стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Тиховського Т.О. задовольнити частково.

Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2019 року, в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122, ч.1 ст. 130 КУпАП змінити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП та таким, що на підставі ч.2 ст. 36 КУпАп на нього накладено стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 рік.

Виключити з резолютивної части постанови покликання про накладення на ОСОБА_1 стягнення за ч. 4 ст. 122 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах