П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

за участю захисника Трач І.М.,

представника потерпілого Андрощука Ю.П.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП закрите у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 31 жовтня 2018 року в 08 год. 55 хв., керуючи автомобілем «Порше», номерний знак НОМЕР_1 , рухалася на перехресті вулиці Саратовська та вулиці Краснодарська в м. Києві, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Саратовська, в порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), не надала перевагу в русі автомобілю «БМВ», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснила з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Суд закрив провадження у справі, оскільки дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) відбулася 31 жовтня 2018 року, а відтак на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову суду, провадження у справі стосовно неї нього закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_1 зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що її вини у вчиненні ДТП немає, оскільки саме водій автомобіля «БМВ», не загальмувавши вчасно, спричинив зіткнення їх автомобілів, що підтверджується висновком автотехнічної експертизи, який суд першої інстанції теж не взяв до уваги.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника Трач І.М., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, представника потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

На думку апеляційного суду, доводи апелянта про відсутність її вини у інкримінованому правопорушенні є непереконливими, оскільки суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що судом приймалось рішення лише стосовно ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не може давати оцінку діям іншого учасника дорожнього руху.

Як видно з тексту поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, в ній зазначено, що ДТП сталася на нерегульованому перехресті в той час, коли вона пропускала пішохода на пішохідному переході, а водій автомобіля «БМВ», не застосувавши гальмування, в'їхав в її автомобіль.

З такими доводами не погоджується апеляційний суд.

Відповідно до схеми місця ДТП, зіткнення автомобілів відбулося на нерегульованому перехресті. Тому, відповідно до п. 16.11 ПДР України, водій повинен надати перевагу в русі автомобілю, який рухається по головній дорозі.

Апеляційний суд зазначає, що доводи апелянта про те, що вона пропускала пішохода на пішохідному переході та в цей час водій автомобіля «БМВ», не застосувавши гальмування, в'їхав в її автомобіль, не підтверджуються жодними доказами у справі.

Як видно з фотокарток місця ДТП, водій автомобіля «БМВ» рухався по головній дорозі та відповідно до п. 1.4 ПДР України розраховував на те, що й інші учасники, зокрема ОСОБА_1 виконує ці Правила та надасть йому перевагу в русі.

Відповідно до схеми місця ДТП, у автомобіля «БМВ», номерний знак НОМЕР_2 пошкоджений передній капот, передній бампер, ліва фара, ліве переднє крило, решітка радіатора, а в автомобіля «Порше», номерний знак НОМЕР_1 пошкоджене заднє праве колесо, праве заднє крило, задній бампер. Більше того, з наданих суду фотокарток вбачається, що пошкодження у автомобіля «БМВ» нанесені були з лівого боку, оскільки саме з цієї сторони в даного автомобіля відірвався бампер. Вказані механічні пошкодження транспортних засобів спростовують доводи апелянта про те, що вона гальмувала та практично не рухалась, коли в її автомобіль в'їхав автомобіль «БМВ».

Судом апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що рухався по вул. Саратовській, яка є головною, та під`їхавши до нерегульованого перехрестя, раптово побачив, як з лівого боку відносно нього рухається автомобіль «Порше» на великій швидкості. Після цього він зрозумів, що автомобіль «Порше» не збирається гальмувати та надавати йому перевагу в русі, а тому почав сам гальмувати та в цей час відбулось зіткнення їх автомобілів.

Посилаючись на висновок експерта від 18 лютого 2019 (а.п. 46 - 54), ОСОБА_1 стверджує, що ДТП виникла з вини водія «БМВ», оскільки він не загальмував, коли в неї в той час виникла перешкода для руху - на дорогу вийшов пішохід.

Апеляційний суд зазначає, що будь-який доказ, зокрема висновок експерта, не має переваги і оцінюється в сукупності з іншими доказами.

В той же час апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги як доказ невинуватості ОСОБА_1 вищевказаний висновок експертизи, оскільки зі змісту цього дослідження вбачається, що експертом були досліджені лише надані йому письмові пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , тобто він складався на основі обмежених даних та не містив інформації, яка могла б надаватись всіма безпосередніми учасниками ДТП, зокрема ОСОБА_3

Враховуючи те, що встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями особи і наслідками, які від них виникли перебуває в юридичній площині і відноситься до компетенції суду, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції всебічно та повно досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи, дана їм належна оцінка і зроблений правильний висновок про недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.11 ПДР України, що і стало причиною ДТП, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Проте, в той же час, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції допущена помилка в тому, що він, закриваючи провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, що є нереабілітуючою підставою, повинен був встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

З огляду на те, що в доводах апеляційної скарги питання про це не ставиться, суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП, позбавлений можливості самостійно дійти висновку про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 квітня 2019 року про закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун