ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №640/9574/18 Суддя 1-ї інстанції: Садовський К.С.
Провадження № 33/818/765/19
Категорія: ч.2 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Шохи Леоніда Васильовича на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Не погодившись з таким рішеннямадвокат Шоха Л.В. 03.06.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що в період з 12.06.2018 року по 04.02.2019 року строк ним було пропущено тому що він не мав жодних офіційних відомостей про вартість виділеної ОСОБА_1 земельної ділянки, та вказує, що довідка про нормативну грошову вартість вказаної земельної ділянки була отримана ОСОБА_1 лише 04.02.2019 року.

В період з 05.02.2019 року по 07.02.2019 року строк на подачу апеляційної скарги було пропущено з тієї причини, що готував звернення до прокуратури Харківської області з приводу ініціювання нею перегляду постанови Київського районного суду від 12.06.2018 за нововиявленими обставинами. В період з 08.02.2019 року по 28.02.2019 року строк на подачу апеляційної скарги було пропущено з тієї причини, що звернення ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського районного суду від 12.06.2018 за нововиявленими обставинами знаходилось на розгляді прокуратури області. В період з 01.03.2019 року по 14.03.2019 року апеляційний строк ним було пропущено з тієї причини, що він приймав заходи щодо можливості потрапити на особистий прийому до прокурора Харківської області ОСОБА_2 . В період з 15.03.2019 року по 01.04.2019 року строк на подачу апеляційної скарги було пропущено з тієї причини, що заява ОСОБА_1 про оскарження рішення заступника прокурора Харківської області знаходилась на розгляді у прокурора Харківської області, а в період з 02.04.2019 року по 04.04.2019 року строк на подачу апеляційної скарги ним було пропущено з тієї причини, що він після відмови прокурора Харківської області готував повторну апеляційну скаргу на постанову Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2018. В період з 05.04.2019 року по 24.04.2019 року апеляційний строк було пропущено в зв`язку з надходженням даної справи на розгляді Харківського апеляційного суду, а в період з 25.04.2019 року по 26.04.2019 року ним було підготовлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року, а 26.04.2019 року виправлену апеляційну скаргу разом із вказаним клопотанням здано до поштового відділення для направлення до суду. В період з 27.04.2019 року по 28.05.2019 року йому не було відомо про результати апеляційного розгляду скарги ОСОБА_1 В період з 29.05.2019 року по 02.06.2019 року ним від його власного імені готувались апеляційна скарга на постанову Київського районного суду м.Харкова від 12.06.2018 року, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги та самої апеляційної скарги особі, яка її подала, як такій, що не наділена правом в даному конкретному випадку на апеляційне оскарження виходячи з наступного:

Згідно вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Тобто, виходячи з змісту вказаної правової норми, право на апеляційне оскарження постанови судді надано тому захиснику, або захисникам, який здійснював, або здійснювали, захист особи до обрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційний суд, приймаючи рішення про повернення клопотання про поновлення апеляційного строку та апеляційної скарги захисника Шохи Л.В. виходить з того, що розгляд цього клопотання можливий лише тоді, коли особа, яка звернулась з апеляційною скаргою наділена цим правом, тобто звернення з таким клопотанням є похідним від наділення правом на апеляційне оскарження. Матеріали справи свідчать, що сам ОСОБА_1 , та його захисник адвокат Ульяницька Л.Ю. були присутні у судовому засіданні суду першої інстанції, їм роз`яснювалось порядок та строки його оскарження. Захисник, реалізуючи свої повноваження щодо захисту ОСОБА_1 , яка здійснювала їх з 05.06.2018 року, тобто до прийняття судом першої інстанції оскаржуваної постанови, в період строку на подачу апеляційної скарги звернулась з нею, і суддею судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області від 11.07.2018 року у її задоволенні було відмовлено. Сам ОСОБА_1 лише 05.04.2019 року та 26.04.209 року звертався з клопотанням про поновлення строку на подачу своєї апеляційної скарги, і у задоволенні клопотання 17.05.2019 року було відмовлено.

Адвокат Шоха Л.В. став здійснювати захист ОСОБА_1 вже після сплину півроку з моменту прийняття судом першої інстанції постанови, та 5 місяців після перегляду справи за ініціативою захисника апеляційним судом (а.с. 174) вже коли рішення по справі обрало законної сили, та перебувало на стадії виконання, а з апеляційною скаргою звернувся після сплину 11 місяців після постановлення судового рішення та більше чим 10 місяців після його апеляційного перегляду.

Згідно рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст. ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопоршення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення апеляційного строку та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Шохи Леоніда Васильовича на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2018 року відносно ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала у зв`язку з тим, що вона не наділена правом на апеляційне оскарження.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П. Цілюрик