Справа № 152/130/19
П О С Т А Н О В А
іменем України
20 лютого 2019 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області
з участю неповнолітнього ОСОБА_2, в присутності матері ОСОБА_3, паспорт серії АВ 747401,
розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, студента ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,
за ч.2 ст.126 КпАП України,
ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КпАП України, а саме: 25.01.2019 року о 21 годині в м. Шаргород Вінницької області на вул. ОСОБА_4, керував транспортним засобом «Опель Кадет», з державним номерним знаком д 9878 ВІ, не маючи права на керування даним видом транспортного засобу.
В суді ОСОБА_2 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах визнав, пояснив, що 30.06.2018 року він закінчив Шаргородську АШ ТСОУ за програмою підготовки водіїв транспортних засобів категорії «ВС», отримавши за результатами навчання свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв. Проте, на даний час права на керування транспортними засобами він ще не отримав, так як є неповнолітнім. Так, 25.01.2019 року ввечері у його матері ОСОБА_3 погіршилося самопочуття, оскільки підвищився артеріальний тиск, у звязку із чим вони були змушені поїхати у лікарню. Він визнає, що дійсно о 21 годині в м. Шаргород Вінницької області на вул. ОСОБА_4, керував транспортним засобом «Опель Кадет», з державним номерним знаком д 9878 ВІ, без права на керування даним видом транспортного засобу, проте, просить врахувати те, що це правопорушення було ним вчинено у звязку із крайньою необхідністю.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).
Крім признання ОСОБА_2 вини, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушеня також доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №263355 від 25.01.2019 року (а.с.1).
З свідоцтв про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії СВС №109077 та серії СВС №301945 вбачається, що вони видані ОСОБА_2 про те, що останній пройшов підготовку з 12.11.2016 року по 30.06.2018 року за програмою підготовки водіїв транспортних засобів категорії «С» та категорії «В», у яких, проте, у графі «Видано посвідчення водія» відсутня відмітка про отримання такого посвідчення.
В діях ОСОБА_2 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Згідно з вимогами ст.13 КпАП України, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, ст.ст.121-127 КпАП України, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені ст.24-1 КпАП України.
Відповідно до вимог ст.24-1 КпАП України, за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобовязання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Враховуючи характер вчиненого адмінправопорушення, зокрема, у ОСОБА_2 виникла необхідність відвезти матір ОСОБА_3 у Шаргородської ЦРЛ, що підтверджується також листком непрацездатності останньої серії АМ №062080, з якого вбачається, що ОСОБА_3 перебувала на лікарняному з 21.01.2019 року по 27.01.2019 року включно (а.с.9), враховуючи, що ОСОБА_2 вперше притягується до адміністративної відповідальності, вчинив адміністративне правопорушення, будучи неповнолітнім, не має самостійного заробітку та доходу, оскільки є студентом І курсу Вінницького департаменту поліції охорони, тому вважаю за можливе призначити йому захід впливу, передбачений ст.24-1 КпАП України, у виді попередження.
На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.126, ст.ст.13, 24-1, 283, 284 КпАП України,
ОСОБА_2 визнати винуватим за ч.2 ст.126 КпАП України і застосувати до нього захід впливу, передбачений ст.24-1 КпАП України, у виді попередження.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: