Справа № 738/1354/19
№ провадження 3/738/312/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року місто Мена

Менський pайонний суд Чеpнiгiвської областi в складі:

судді Волошиної Н.В.

секретаря судового засідання Донець Г.В.

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

захисника особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_2

pозглянувши матеpiали пpо пpитягнення до адмiнiстpативної вiдповiдальностi ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

за ч.1 ст. 130, ст.124, 122-4 Кодексу Укpаїни пpо адмiнiстpативнi пpавопоpушення,

В С Т А H О В И В:

30 липня 2019 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (справа №738/1354/19, № провадження 3/738/312/2019), за ст.124 КУпАП (справа №738/1355/19, № провадження 3/738/313/2019), та за ст.122-4 КУпАП (справа №738/1356/19, № провадження 3/738/314/2019).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №003842, складеного поліцейським СРПП №2 Менського ВП старшим сержантом поліції Мироненком П.М., ОСОБА_1 23 липня 2019 року о 21 год. 10 хв. по вул. Абрикосовій в м. Мена Чернігівської області керував транспортним засобом трактором МТЗ-80 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота), на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу Драгер та в лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим поpушив п. 2.5 ПДР Укpаїни, за що пеpедбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №035692, складеним інспектором СРПП №1 Менського ВП старшим лейтенантом поліції Потійком Є.С., та протоколом серії БД №003843, складеним поліцейським СРПП №2 Менського ВП старшим сержантом поліції Мироненком П.М., 23 липня 2019 року о 21 год. 10 хв. по вул. Абрикосовій в м. Мена Чернігівської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом трактором МТЗ-80 д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження ніхто не отримав, трактор та еклектроопора отримали механічні пошкодження, внаслідок чого остання прийшла в непридатний стан, чим порушив п.12.1, 2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124, 122-4 КУпАП.

Адміністративні справи № 738/1354/19 ( № провадження 3/738/312/2019) №738/1355/19 (№ провадження 3/738/313/2019) та справа №738/1356/19 ( № провадження 3/738/314/2019) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП підлягають об`єднанню в одне провадження з присвоєнням № 738/1354/19 (№ провадження 3/738/312/2019).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що 23 липня 2019 року близько 21-00 години він взагалі не керував трактором, належний йому транспортний засіб трактор він передав ОСОБА_3 , останній після 21-00 години повернув йому трактор та повідомив, що по дорозі до нього додому, він наїхав на електроопору, на місці ДТП не зупинявся, оскільки перелякався, дав йому гроші та попросив вирішити за нього питання про відшкодування завданих пошкодженням електроопори збитків, оскільки наступного дня з самого ранку йому треба їхати по роботі у відрядження, на що він погодився. Наступного дня, 24 липня 2019 року близько 07-00 години ранку до нього додому приїхали працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які стали обвинувачувати його у здійсненні наїзду на електроопору, керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, залишення місця ДТП та склали стосовно нього протоколи про адміністративне правопорушення. Підтвердив, що працівники поліції пропонували йому пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, на що він відмовився, посилаючись на те, що адміністративних правопорушень ні 23, ні 24 липня 2019 року не вчиняв, транспортним засобом не керував, а тому немає необхідності в проходженні такого медичного огляду, при цьому зазначив, що будь-яких осіб, як свідків, разом з працівниками поліції не було, на вимогу працівників поліції він поставив свій підпис у бланках протоколів про адміністративне правопорушення, які на той час ще не були заповнені.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні просив провадження стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП закрити за відсутністю події та складу вказаних адміністративних правопорушень, посилаючись на те, що протоколи складені з порушенням порядку, передбаченого законодавством, докази винуватості його підзахисного у вчиненні вказаних правопорушень відсутні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , вивчивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, мають каральний і стримуючий характер.

Згідно з положеннями статей 251, 252 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом положень статей 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння, вчинив порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, на підтвердження даного факту суду було надано протоколи про адміністративне правопорушення серії БД №003842, №035692, та №003843 від 23 липня 2019 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №003842 та доданих до нього письмових пояснень свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 в присутності останніх відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в лікарні.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п. 6, 7 розділу І та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З письмових пояснень вказаних свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції Менського ВП в якості свідків 23 липня 2019 року в м. Мена по вул. 1 Травня, в присутності яких був складений адміністративний протокол стосовно ОСОБА_1 , який відмовився від проходження медичного огляду в ЦРЛ для визначення стану алкогольного сп`яніння та продути прилад «Драгер», та пояснив, що вживав алкогольні напої (а.с.4-5).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, складався за місцем проживання ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 , а не на місці вчинення адміністративного правопорушення на вулиці Абрикосовій у м. Мена, про що зазначав ОСОБА_1 ..

Проте, пояснення свідків зафіксовані у документах під назвою «Пояснення», які виготовлені машинописним способом, є аналогічними, рукописний текс до них внесено працівником поліції, що викликає сумніви у їх правдивості.

Виходячи з того, що пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають одне із вирішальних значень для встановлення обставин справи, оскільки їх пояснення щодо часу та місця складання протоколу, як і взагалі їх присутність під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, заперечуються особою, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вони потребували перевірки в судовому засіданні, але як і особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисник, так і суд були позбавлені можливості зробити відповідну «перевірку» у зв`язку з неодноразовою неявкою останніх в судове засідання.

За таких обставин, письмові пояснення свідків, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, не є належними доказами встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки свідки у судовому засіданні не допитувалися та не попереджувалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх показання не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував 23 липня 2019 року належним йому трактором підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_3

Останній в судовому засіданні підтвердив факт керування ним 23 липня 2019 року транспортним засобом належним ОСОБА_1 трактором МТЗ, та пояснив, що 23 липня 2019 року він брав у ОСОБА_1 в користування трактор для вивозу сміття, близько 21.00 год. цього дня він, керуючи трактором на вулиці Абрикосовій у м. Мена, розминаючись з автомобілем, взяв вправо та причепом зачепив електроопору, яка від удару розламалась і впала, здав назад, подивився чи немає потерпілих, злякався і поїхав далі. Коли приїхав до ОСОБА_1 , розповів йому про те, що трапилось, залишив йому гроші та попросив з`їздити наступного дня у РЕМ та відшкодувати завдану шкоду, оскільки наступного дня йому треба було їхати у відрядження по роботі.

Диспозиція статей 124, 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна та залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відомості зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення серії БД №035692 та №003843 спростовуються як показаннями свідка ОСОБА_3 , так і показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були допитані в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_3 . 23 липня 2019 року близько 21.10 год. вона знаходилась в будинку за місцем свого проживання, розмовляла по телефону, в цей час в будинку почало миготіти світло, у вікно вона побачила як на великий швидкості по вулиці проїхав трактор, вона вийшла на вулицю та побачила пошкоджену електроопору, яка розташована навпроти її господарства, на вулиці почали збиратись люди, хтось викликав працівників поліції. Десь через 20 хвилин приїхали працівники поліції, складали якість документи, допитували свідків події, в тому числі і її. Хто керував транспортним засобом вона не бачила, сусіди говорили, що трактор належить ОСОБА_1 .. Окрім електроопори у неї також був пошкоджений електролічильник, у зв`язку з чим вона наступного дня, 24 липня 2019 року, поїхала у РЕМ, де зустріла ОСОБА_1 , останній пояснив, що він вирішує питання щодо ремонту електроопори та відшкодування завданих збитків. В цей же день електроопора та лічильник були відремонтовані.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 23 липня 2019 року у вечірній час вона разом з дитиною знаходилась в будинку, дивились телевізор, коли раптом за вікном заіскрило, в будинку пропало світло, коли виходила на вулицю, то мимо неї на великій швидкості проїхав трактор, від якого відпала фара, хто був за кермом не бачила, після трактора проїхав легковий автомобіль, на вулиці почали збиратись люди і вона побачила пошкоджену електроопору. Зі слів ОСОБА_12 , який також знаходився разом з нею на вулиці, електроопору пошкодив ОСОБА_1 , оскільки трактор належить йому. Вона надавала пояснення працівникам поліції, проте не вказувала хто був за кермом транспортного засобу, бо не бачила, пояснення були написані працівником поліції, вона не прочитавши їх підписала.

Свідок ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, а тому його письмові пояснення, як і пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд не може визнати належним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та 122-4 КУпАП, оскільки він у судовому засіданні не допитувався та не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань.

Окрім цього, складені стосовно ОСОБА_13 протоколи про адміністративне правопорушення за статями 124, 122-4 КУпАП, всупереч вимогам положень ст.256 КУпАП не містять відомостей про свідків із зазначенням їх прізвищ, адрес та підписів, письмові пояснення яких долучені до протоколів.

В якості свідків в судове засідання неодноразово викликались працівники поліції, які складали протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, статтями 124, 122-4 КУпАП, проте останні в судове засідання не з`явились, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, пояснень щодо обставин складання протоколів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суду не надали.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У відповідності до статті 7 КУпАП, статті 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст.. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, кеpуючись ст. 7, ч.1 ст. 130, ст..122-4, ст.124 п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А H О В И В:

Адміністративні справи № 738/1354/19 ( № провадження 3/738/312/2019) №738/1355/19 (№ провадження 3/738/313/2019) та справа №738/1356/19 ( № провадження 3/738/314/2019) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП об`єднати в одне провадження з присвоєнням № 738/1354/19 (№ провадження 3/738/312/2019).

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130, статтями 124, 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку відсутністю події і складів адміністративних правопорушень.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. В. Волошина