Справа № 308/372/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
07.06.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кондратенка Д. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Кондратенко Д. В. в інтересах ОСОБА_1 ,
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 квітня 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..
Згідно постанови, 08 січня 2019 року о 23-ій годині 55 хвилин по вул. Митрака, 47, у м. Ужгороді, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Touareg V6», н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним у Закарпатському обласному наркологічному диспансері в установленому законом порядку оглядом, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР) і скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі адвокат Кондратенко Д. В. вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв`язку з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Стверджує, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам і обставинам, а також формально підійшов до оцінки доказів, що потягло за собою безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував те, що поліцейським було порушено процедуру освідчення ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи відповідного направлення на огляд, а також не виконані вимоги ст. 266 КУпАП у частині відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність у матеріалах справи будь-якого письмового підтвердження такого факту. Разом із тим, посилається на те, що складений щодо ОСОБА_1 протокол не відповідає встановленій формі, затвердженій додатком № 1 до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, та складений із порушенням вимог передбачених п. 11 розділу 2 цієї Інструкції та ст. 256 КУпАП, про що свідчить факт складення протоколу на бланку, в якому містяться вказівки на роз`яснення ОСОБА_1 положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і немає посилання на положення ст. ст. 55, 56, 59 Конституції України, що у свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59 Конституції України. При цьому, також зазначає, що протокол щодо ОСОБА_1 містить виправлення, що є неприпустимим. Крім того, вказує на те, що висновок лікаря № 379 від 09.01.2019 є неналежним доказом, оскільки огляд ОСОБА_1 проведено лише за допомогою приладу «Драгер», а біологічний матеріал у ОСОБА_1 не відбирався, лабораторні дослідження не проводилися, що в свою чергу свідчить про те, що висновок складений на підставі неповного та необ`єктивного огляду, і при цьому, внесений до акту огляду діагноз (у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння) не відповідає діагнозу, який внесений у висновок ( ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння). Також посилається на те, що спеціальний технічний засіб «Drager 6510», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , не дозволений для застосування в установленому законом порядку, що свідчить про те, що огляд ОСОБА_1 проведений із використанням приладу, який не входить до переліку дозволених для використання, що також свідчить про недійсність проведеного огляду. Крім того, стверджує, що з матеріалів справи не вбачається, що вказаний прилад є сертифікованим та пройшов необхідну повірку. Також зазначає, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» лікар використала вже розпакований мундштук, який був у використанні, що також підтверджується й наданими лікарем у суді першої інстанції поясненнями. Наведені обставини, апелянт вважає такими, що спростовують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та дотримання інспектором встановленого порядку направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, дотримання порядку складання протоколу та дотримання лікарем порядку проведення огляду, що у свою чергу свідчить про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Просить постанову скасувати, а провадженні у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кондратенка Д. В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого з урахуванням положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; що даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило, а також те, що у розгляді справи приймає участь захисник ОСОБА_1 адвокат Кондратенко Д.В..
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким у постанові дана правильна оцінка.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 305228 підтверджено, що 08 січня 2019 року о 23-ій годині 55 хвилин по вул. Митрака, 47, у м. Ужгороді, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Touareg V6», н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`янінн, що підтверджується проведеним у Закарпатському обласному наркологічному диспансері в установленому законом порядку оглядом, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, отримання його копій та підтвердження роз`яснення йому прав та обов`язків, і при цьому, в протоколі також наявні підписи ОСОБА_1 , якими підтверджено, що права та обов`язки ОСОБА_1 роз`яснені; зі змістом протоколу ознайомлений; його копію отримав; що до протоколу внесені правильні дані щодо його особи. Крім того, із протоколу вбачається, що від будь-яких пояснень по суті правопорушення ОСОБА_1 відмовився (а. с. 1).
З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.01.2019, складеного лікарем Закарпатського обласного наркологічного диспансеру (далі - ЗОНД) ОСОБА_2 Й. убачається, що направлений інспектором Тимчук Н ОСОБА_3 І. 09.01.2019 о 00 год. 27 хв. на огляд ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З указаного висновку також убачається, що ОСОБА_1 своїм підписом підтвердив, що ознайомлений із результатами огляду (а. с. 2).
З копії Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 379 від 09.01.2019 вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою технічного приладу «Drager 6510», і результат такого огляду о 00 год. 40 хв. становив 1,31 % проміле, а при повторному огляді о 01 год. 1, 30 % ( а. с. 21).
З рапорту інспектора Тимчик Н. І. убачається, що 08.01.2019, патрулюючи у складі екіпажу «Олімп 111» - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , приблизно о 23 год. 55 хв. у м. Ужгород, ними було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Touareg V6», н. з. НОМЕР_1 , за порушення ПДР. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і він погодився пройти огляд у ЗОНД. Рузультат огляду виявився позитивний, що підтверджується висновком лікаря № 379 від 09.01.2019. у подальшому автомобіль, яким керував ОСОБА_1 було залишено на місці зупинки без порушень ПДР, а щодо ОСОБА_1 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 відмовився від дачі будь-яких пояснень, отримання копій матеріалів та тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом (а. с. 3).
З наявної в матеріалах справи копії роздруківки вбачається, що 09.01.2019 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а. с. 4).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, і зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор ОСОБА_6 І. була упереджена при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в неї були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував захисник ОСОБА_1 адвокат Кондратенко Д. В., під час розгляду справи апеляційним судом.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря ЗОНД Спічкей С. Й., яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склала висновок про перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації висновку щодо ОСОБА_1 та обмови в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував захисник ОСОБА_1 адвокат Кондратенко Д. В., під час розгляду справи апеляційним судом.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора ОСОБА_5 та лікаря ОСОБА_7 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував адвокат Кондратенко ОСОБА_8 . під час розгляду справи апеляційним судом.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та підписання ним протоколу, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й на такі не вказував захисника ОСОБА_1 адвокат Кондратенко Д. В., під час розгляду справи апеляційним судом.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектор та лікар при виконанні своїх функціональних обов`язків діяли у межах наданих їм повноважень.
З урахуванням вищенаведених доказів та обставин, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам і обставинам, формально підійшов до оцінки доказів, що потягло за собою безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та спрямовані на ухилення ОСОБА_9 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Як такі, що не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським було порушено процедуру освідчення ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи відповідного направлення на огляд, а також не виконані вимоги ст. 266 КУпАП у частині відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність у матеріалах справи будь-якого письмового підтвердження такого факту. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що як убачається з висновку лікаря та акту медичного огляду, ОСОБА_1 був направлений на огляд 09.01.2019 о 00 год. 27 хв. інспектором ОСОБА_5 , що ОСОБА_1 не оспорювався факт проходження ним огляду, а рапортом інспектора підтверджено, що після проведення медичного огляду та складання щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів, автомобіль, яким керував ОСОБА_1 було залишено на місці зупинки.
З урахуванням вищенаведених доказів та обставин, такими, що не впливають на висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист та про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що складений щодо ОСОБА_1 протокол не відповідає встановленій формі, затвердженій додатком № 1 до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, та складений із порушенням вимог передбачених п. 11 розділу 2 цієї Інструкції та ст. 256 КУпАП, про що свідчить факт складення протоколу на бланку, в якому містяться вказівки на роз`яснення ОСОБА_1 положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і немає посилання на ст. ст. 55, 56, 59 Конституції України.
Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 не посилався на порушення його права на захист при зупинці керованого ним транспортного засобу, при проведенні його освідування та складанні протоколу.
Із вищенаведених підстав відхиляються і доводи апеляційної скарги про те, що протокол щодо ОСОБА_1 містить виправлення.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновок лікаря № 379 від 09.01.2019 є неналежним доказом, оскільки огляд ОСОБА_1 проведено лише за допомогою приладу «Драгер», а біологічний матеріал у ОСОБА_1 не відбирався, лабораторні дослідження не проводилися, що в свою чергу свідчить про те, що висновок складений на підставі неповного та необ`єктивного огляду, і при цьому, внесений в акт огляду діагноз (у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння) не відповідає діагнозу, який внесений у висновок ( ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння), - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, також відхиляє як такі, що не свідчать про порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та, відповідно, про недійсність висновку лікаря. При цьому, враховується те, що огляд ОСОБА_1 проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», а також те, що з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 не погоджувався на проведення огляду саме в такому порядку й наполягав на відібранні біологічного матеріалу та проведення лабораторних досліджень.
Доводи апеляційної скарги про те, що спеціальний технічний засіб «Drager 6510», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 , не дозволений для застосування в установленому законом порядку, що свідчить про те, що огляд ОСОБА_1 проведений із використанням приладу, який не входить до переліку дозволених для використання, що також свідчить про недійсність проведеного огляду, - апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи копіями документів, наданими головним лікарем ЗОНД на адвокатський запит, зміст яких свідчить про те, що технічний засіб «Drager 6510» дозволений для застосування в установленому законом порядку, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що з матеріалів справи не вбачається, що вказаний прилад є сертифікованим та пройшов необхідну повірку, відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження.
Як такі, що не заслуговують на увагу й не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення та про порушення процедури освідчення ОСОБА_1 , апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» лікар використала вже розпакований мундштук, який був у використанні, що також підтверджується й наданими лікарем у суді першої інстанції поясненнями. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що наявні в постанові суду першої інстанції пояснення свідка ОСОБА_7 зводяться до того, що в ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а огляд нею проведено в установленому порядку відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і при цьому, будь-яких відомостей про використання лікарем ОСОБА_10 розпакованого мундштука дані пояснення не містять та будь-яких інших доказів про такий факт у матеріалах справи немає.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Кондратенко Д. В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав адвокат Кондратенко Д. В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан