Справа № 538/949/19
Провадження № 3/538/195/19

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.07.2019 року суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А.,
розглянувши матеріал, який надійшов з Державної екологічної інспекції Центрального округу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , директора ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП,-
Відповідно до змісту протоколу № 003764 про адміністративне правопорушення від 22.05.2019 року встановлено, що 14.03.2019 року ОСОБА_1 будучи керівником ДП "Полтавський облавтодор ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", допустив порушення порядку провадження господарської діяльності - здійснення господарської діяльності за відсутності документів дозвільного характеру, а саме допустив здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами Філією "Лохвицький райавтодор" виробнича база: місце розвантаження і зберігання піску та гранвідсіву, стоянка автотранспорту за адресою: Полтавська область, м. Лохвиця, вул. Шевченка, 108, за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел Філії "Лохвицький райавтодор". Означені порушення зафіксовані актом перевірки від 22.03.2019 року № 07-01-04/139, що є порушенням п. 30 Додатку до ЗУ "Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності", ст.ст.10,11 ЗУ "про охорону атмосферного повітря", відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не визнав, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. У своїх поясненнях посилався на те, що стоянка автотранспорту не є стаціонарним джерелом викидів, оскільки викиди забруднюючих речовин в атмосферу здійснюються автотранспортними засобами, які є пересувними джерелами забруднення, та не потребують отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. А також вказав, що представниками Державної екологічної інспекції Центрального округу до суду надано лише витяг з Акту, в якому відсутні аркуш із відміткою, що зауваження викладені окремо та самі зауваження (додаток 5 до Акту), тобто працівниками Державної екологічної інспекції Центрального округу надано матеріали, які неповно та необ`єктивно висвітлюють обставини справи. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог чинного процесуального законодавства України, а саме: протокол складався не в його присутності, відмова від підпису не засвідчена підписами свідків, тобто фактично йому не було надано можливості для викладення своїх заперечень/пояснень.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідності, дослідивши адміністративні матеріали та додатково надані докази, суд приходе до наступних висновків.
Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від його підписання та від пояснень відмовився. Однак така відмова не засвідчена підписами свідків, які засвідчили б відмову від підпису, вказане суперечить вимогам КУпАП щодо процедури складання протоколу.
Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами згідно ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» передбачений пунктом 30 Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності (додаток до ЗУ від 19.05.2011 № 3392-VI).
Частиною 1 статті 10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.
За змістом частини 5 статті 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб"єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Згідно з пунктами 1.14.1, 1.14.4, 1.14.5, 1.14.6 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 № 7 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.03.1995 за № 61/597, викид речовини - надходження речовини в атмосферу від джерел забруднення; джерело забруднення атмосфери - це об"єкт, з якого поширюється забруднююча речовина; стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу. Автостоянка (стоянка, гараж) - споруда, будівля (частина будинку, споруди) або спеціальний відкритий майданчик, призначений для зберігання тимчасового чи постійного транспортних засобів. Транспортний засіб, рух якого супроводжується викидом в атмосферу забруднюючих речовин являється пересувним джерелом забруднення атмосфери.
Відповідно до пункту 7 Порядку розроблення та затвердження нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1780, перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1780 «Про затвердження Порядку розроблення та затвердження нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел» наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 16.08.2004 № 317 затверджено Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел.
Вказаний Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, є вичерпним і до нього не входить такий об"єкт, як стоянка автотранспорту.
У Звіті по інвентаризації викидів забруднюючих речовин філії «Лохвицький райавтодор» ДП «Полтавський облавтодор» враховано маневрування транспортних засобів по території виробничої бази.
Окрім того, стоянка автотранспорту є стаціонарною спорудою, яка сама по собі не здійснює жодних викидів забруднюючих речовин, а розташовані на автостоянці транспортні засоби, які і є джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, не є стаціонарними.
Доказів того, що на даній стоянці знаходяться будь-які інші стаціонарні джерела, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, матеріали справи не містять.
Оскільки, склад правопорушення - це наявність об"єктивних та суб"єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, відсутність хоча б однієї з ознак, означає відсутність складу в цілому.
В даному випадку відсутній об`єкт правопорушення, оскільки стоянка автотранспорту не є стаціонарним джерелом викидів.
Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на те, що ч. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та пунктом 30 Переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності передбачено отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря саме стаціонарними джерелами, у діях ОСОБА_1 відсутня об"єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідно судовий збір стягненню не підлягає, оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом не накладається.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9,164,245,247,252,280,283,284,287 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити, у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області в порядку, виз наченому ст. 294 КУпАП.
Суддя Лохвицького
районного суду В.А.Бондарь