АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/697/19 Справа № 709/766/19 Головуючий по 1 інстанції Чубай В. В.
Категорія:ч. 2 ст. 172-6 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю прокурора Криворучка Р.О. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКП НОМЕР_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 315009 від 12 квітня 2019 року ОСОБА_1 , будучи провідним спеціалістом Чорнобаївського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, згідно з пп. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, без поважних причин, несвоєчасно, подала декларацію після звільнення особи, що припинила повноваження на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки граничний термін подачі був 31 березня

2018 року, а декларація фактично подана 17 вересня 2018 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28.05.2019 року та вказує, що дане адміністративне правопорушення не носить корисної мети та відбулося вперше, вона повністю розкаялася та зрозуміла свою провину. Просить врахувати дані обставини, а також те, що у неї на утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову Чорнобаївського районного суду від 28.05.2019 року, міркування прокурора про законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться в порядку ст. 252 КУпАП, шляхом всебічного, повного і об`єктивного їх дослідження як окремо, так і в сукупності з іншими обставинами.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався і не вжив усіх заходів для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, всупереч ст.ст. 245, 252 КУпАП.

Зокрема, як вбачається зі змісту протоколу № 315009 від 12 квітня 2019 року ОСОБА_1 , будучи провідним спеціалістом Чорнобаївського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, згідно з пп. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" та суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, без поважних причин, несвоєчасно, подала декларацію після звільнення особи, що припинила повноваження на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки граничний термін подачі був 31 березня

2018 року, а декларація фактично подана 17 вересня 2018 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні суд першої інстанції визнав факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, наведених в протоколі, доведеним.

Разом з цим, такі висновки суду першої інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, з огляду на наступне.

Санкцією частини 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Санкцією частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З суб`єктивної сторони дане адміністративне правопорушення передбачає наявність умисної форми вини. Зокрема, відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, настає за умови, що суб`єкт усвідомлював протиправний характер своїх дій і має прямий умисел спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання відповідної декларації, керуючись особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення такого діяння через необережність не охоплюється санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

Як передбачено в ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм засвідчує, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, зокрема умисне несвоєчасне подання електронної декларації.

Згідно п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Разом з цим, з протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалів не вбачається наявність умисної форми вини ОСОБА_1 в частині несвоєчасного, поза межами граничного строку, без поважних причин подання щорічної декларації за 2017 рік, наявність такого умислу не доведена прокурором і в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 3176/к від 23.11.2015 року з 24.11.2015 року призначена на посаду провідного спеціаліста відділу державної виконавчої служби Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області, тому відповідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Наказом начальника Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 4310/к від 02.11.2017 року ОСОБА_1 звільнено з посади з 03.11.2017 року у зв`язку із закінченням строку призначення на посаду.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що:

Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Особа, яка претендує на зайняття посади, зазначеної у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, та особа, зазначена у пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, до призначення або обрання на відповідну посаду, подає в установленому цим Законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 після звільнення з посади провідного спеціаліста відділу державної виконавчої служби Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області 03.11.2017 року зобов`язана була до 01.04.2019 року подати відповідну декларацію із зазначенням доходів та витрат за 2017 рік.

Згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 подавала наступні декларації: 20.03.2017 року щорічну; 03.11.2017 року перед звільненням; 23.04.2018 року щорічну; 02.07.2018 року кандидата на посаду; 17.09.2018 року після звільнення.

При цьому, у деклараціях, поданих 23.04.2018 року, 02.07.2018 року та 17.09.2018 року, міститься інформація про доходи та витрати ОСОБА_1 та членів її сім`ї за 2017 рік, яка є ідентичною у всіх вказаних деклараціях.

Отже, ОСОБА_1 не мала наміру приховати свої доходи за 2017 рік чи з інших корисливих мотивів не своєчасно подала декларацію після звільнення із посади державної служби.

Враховуючи наведене, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, на несвоєчасне подання відповідної декларації, суддя не вбачає в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі і у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв`язку з вищевикладеним, суддя вважає, що постанова районного суду щодо ОСОБА_1 є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закриттю відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Даних про те, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір призначений постановою суду першої інстанції, не вбачається, а тому питання повернення сплаченого судового збору у зв`язку з закриттям провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судом апеляційної інстанції не вирішується.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Науменко Марії Леонідівни задовольнити.

Постанову судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба