Справа №461/7066/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., за участю представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б. та захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Жерухи Р.С., розглянувши матеріали, які надійшли з ЛМ ДФС України про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . працює водієм «LEON-BUS Sp.z.o.o.» закордонний паспорт FF627607, виданий 06.02.2017 року, органом 6119, персональний номер 173,

за ст.472 Митного кодексу України

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про порушення митних правил № 4407/20900/18 від 24 липня 2018 року, 24.07.2018 року близько 01 години 30 хвилин громадянин України ОСОБА_1 , виконуючи робочу поїздку повертаючись з Республіки Польща до України через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС автобусом марки SETRA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що здійснював регулярне перевезення пасажирів за встановленим маршрутом Лодзь-Шумськ, окремою смугою руху «червоний коридор» автобусна смуга. Під час проведення візуального огляду даного т/з виникла підозра, щодо наявності в ньому товарів та предметів, які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Для здійснення митного оформлення гр. України ОСОБА_1 та другим водієм ОСОБА_2 , було подано митні декларації, в якій вони заявили про відсутність в них будь-яких товарів, переміщення яких через державний кордон України обмежено або заборонено. Після завірення декларації штампом „Під митним контролем № «017», під час проведення поглибленого огляду, в багажному відділенні за багажем пасажирів та на місці запасного колеса, було виявлено незадекларовані товари, а саме: шкарпетки дитячі в асортименті в кількості 10100 пар, що переміщувалися в картонних ящиках (19 шт.) та в поліетиленових пакетах обмотаних клеючою стрічкою (4 шт.).

Працівниками митниці дії ОСОБА_1 кваліфіковані як недекларування товару, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про його кількість та наявність, який підлягає обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України, тобто вчинення порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвокат Жеруха Р.С. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил.

Представник Львівської митниці ДФС України просив визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Заслухавши думку представника митниці, думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Суд встановив, що згідно протоколу про порушення митних правил № 4407/20900/18 від 24 липня 2018 р.адміністративне правопорушення, передбачене ст.472 МК України, що ставиться у вину органом митниці Поліщуку ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . вчинено 24.07.2018 р.

Матеріали справи з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз поступили в суд 17.04.2019 р.

Пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст.38 КУпАП.

Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини 1 цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Таким чином, при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, суд враховує положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Частиною 2 статті 467 МК України визначено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені 463, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих порушень.

З огляду на те, що дане адміністративне правопорушення не є триваючим та з моменту його вчинення (24.07.2018 р.) минуло більш ніж шість місяців, строк накладення адміністративного стягнення минув. Тому, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю, товар, що був безпосереднім предметом правопорушення слід повернути ОСОБА_1 після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було ввезено.

Ч.3 ст.243 МК України передбачено що, якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у п.3ст.461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися.

Відповідно до ч.1 ст.71 Митного кодексу України Декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом.

Ст.85 Митного кодексу України передбачено, що реекспорт - це митний режим, відповідно до якого товари, що були раніше ввезені на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивозяться за межі митної території України без сплати вивізного мита та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Положеннями п.1 ст.86 Митного кодексу України Митний режим реекспорту може бути застосований до товарів, які при ввезенні на митну територію України мали статус іноземних та: 1) після ввезення на митну територію України перебували під митним контролем та не були поміщені у митний режим (у тому числі у зв`язку з обмеженнями чи заборонами щодо ввезення таких товарів на митну територію України)

Відповідно до Порядку роботи складу митниці ДФС від 30.05.2012 року № 627, а саме п.9.3. У разі прийняття особою, зазначеною у пункті 9.1 цього розділу, рішення про вивезення (повернення) товарів за межі митної території України (щодо товарів, які переміщувалися через митний кордон України в супроводжуваному багажі або ручній поклажі) ця особа у заяві/зверненні зазначає пункт пропуску на митному кордоні в зоні діяльності Митниці, через який було ввезено товари на митну територію України, орієнтовні дату та час їх вивезення (повернення). До заяви/звернення додається копія квитка або іншого документа, що підтверджує намір поїздки громадянина за межі митної території України (у разі наявності).

Пунктом 9.4. передбачено: заява/звернення та додані до неї документи розглядаються підрозділом/спеціалістом зі складського обліку вилученого майна та розпорядження ним, а у випадках повернення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, чи предметів, вилучених відповідно до кримінального процесуального законодавства, також керівниками юридичного підрозділу та підрозділу аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Митниці. За результатами розгляду заяви/звернення та доданих до неї документів посадові особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, письмово надають застереження щодо видачі товарів, транспортних засобів комерційного призначення (наприклад: наявність процесуальних документів, що обмежують видачу майна зі складу митниці, відомостей щодо оскарження рішення суду у справі про порушення митних правил, інших правових підстав, що не дозволяють видачу майна зі складу) .

Керуючись ст.ст.472, 520, 524, 526, 527, 528 МК України, ст.38, 40, п.7 ст.247 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України закрити, у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Вилучений, відповідно до протоколу про порушення митних правил № 4407/20900/18 від 24 липня 2018 р. товар - повернути ОСОБА_1 після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було ввезено.

Постанова судді у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова, особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, митним органом, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є. Радченко