ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/548/18 Номер провадження 33/814/40/19Головуючий у 1-й інстанції Клименко С.М. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря Сорочинської І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його представників адвокатів Михайлюка К.А., Зорченка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Михайлюка К.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 7 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір 352,40 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2. визнаний винуватим у тому, що він 24.03.2018 приблизно о 21.20 год. на автодорозі М-22

Полтава-Олександрія 96 км. керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, в порушення п. 2.5 ПДР від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, відмовився.

В апеляційній скарзі адвокат Михайлюк К.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд при винесенні оскаржуваної постанови не врахував того, що ОСОБА_2 автомобілем не керував, а був пасажиром; транспортний засіб стояв на узбіччі проїзної частини автодороги у нерухомому стані із вимкненим двигуном, оскільки під час руху до м. Кременчук автомобіль зламався (лопнув патрубок охолоджуючої системи двигуна, а особа, яка керувала транспортним засобом після поломки поїхала на попутному автомобілі до м. Кременчук у магазин автозапчастин, щоб повернутись і відремонтувати автомобіль. Крім того зазначає,що працівник поліції не вжив заходів щодо відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом і не направив його для проведення огляду для визначення стану сп'яніння у найближчий заклад охорони здоров'я.

Також на думку апелянта суд безпідставно не допитав свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, що позбавило ОСОБА_2 поставити даним свідкам запитання з метою усунення суперечностей.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його представників- адвокатів Михайлюка К.А., Зорченка О.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Приписи п.2.5 «Правил дорожнього руху» передбачають, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Даними протоколу про адміністративне правопорушення БД № 147188 від 24.03.2018 встановлено, що ОСОБА_2 - 24.03.2018 приблизно о 21.20 год. на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія 96 км. керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, в порушення п. 2.5 ПДР від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 147188 вказані свідки факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду у встановленому порядку, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а сам вказаний протокол підписаний уповноваженою особою (інспектором роти №1 БУПП в м. Кременчук ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_7.) та даними свідками без будь-яких застережень чи зауважень. Протокол також підписаний і самим ОСОБА_2, який в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначив, що не згоден (а.с.1).

24.03.2018 ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як свідки підтвердили , що ОСОБА_2 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці і в найближчому закладі охорони здоров'я відмовився (а.с. 2,3).

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтвердили свої першочергові показання надані працівникам поліції, а саме, те що 24.03.2018 в їх присутності ОСОБА_2 на вимогу поліцейського, який повідомив останньому про наявність ознак алкогольного сп'яніння відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та у медичній установі.

Дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 147188 від 24.03.2018 та показаннями свідків узгоджуються із наступними доказами дослідженими безпосередньо у суді першої інстанції.

Згідно відеозапису з боді - камери патрульного поліцейського від 24.03.2018, дані якого містяться на СД-диску встановлено, що 24.03.2018 патрульний поліцейський в присутності свідків запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці або в наркологічному диспансері, на що останній відмовився. Інспектор поліції пояснив ОСОБА_2 в присутності свідків, що і за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, також передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. На відеозапису видно, як патрульній відбирає письмові пояснення у свідків і у ОСОБА_2 і повідомляє, що ОСОБА_2 відсторонено від керування транспортним засобом, посвідчення водія вилучено та надано останньому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом (а.с. 5).

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 розділу І цієї Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та виражене тремтіння пальців рук (п.2 розділу І цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, має підстави вважати, що особа за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані сп'яніння.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп'яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров'я та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров'я. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп'яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 розділу І Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентується обов'язковість проведення огляду на стан сп'яніння лише у закладі охорони здоров'я.

Отже, інспектором роти №1 БУПП в м. Кременчук ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_7 після зупинки транспортного засобу «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_2, за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп'яніння та обґрунтованості встановлення даних про керування ОСОБА_2 вказаним вище транспортним засобом, були підстави запропонувати апелянту пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, за допомогою пристрою алкотестер ( на місці) або в медичній установі, однак, в присутності двох свідків, ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду на стан сп'яніння.

ОСОБА_7 - інспектор роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області, в суді апеляційної інстанції повідомив, 24.03.2018 приблизно о 21.20 год. на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія 96 км. Був зупинений автомобіль НОМЕР_1, водієм якого є ОСОБА_2, під час розмови були виявлені ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, при двох свідках було запропоновано пройти обстеження за допомогою алкотестеру «Drager» на місці або пройти медичний огляд в медичній установі, але ОСОБА_2, в порушення п. 2.5 ПДР від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, відмовився.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що транспортним засобом не керував, відмовився в присутності свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки не керував транспортним засобом.

Одночасно слід зазначити, що під час дослідження доказів, а саме відео записів доданих до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 не заперечував того, що він керував транспортним засобом і те, що його автомобіль в робочому стані. Тому до показань апелянта, про те, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд ставиться критично та розцінює їх як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень.

Доводи в апеляційній скарзі, щодо того, що поліцейськими не було відсторонено ОСОБА_2 від керування спростовується даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: у ОСОБА_2 було тимчасово вилучено посвідчення водія, і був наданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, які він отримав і власноручно розписався без будь-яких зауважень (а.с.1).

Також, щодо позбавлення права ОСОБА_2 задавати питання свідкам (які були викликані в суд першої інстанції, але не з'явились), у суді апеляційної інстанції були відновлені, оскільки йому було надано право користуватися юридичною допомогою захисника, давати пояснення, заявляти клопотання, які були задоволені.Під час допиту свідків було надано можливість ставити їм запитання.

З огляду на викладені вище докази, які є взаємоузгодженими між собою і доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої інстанції, доводи ОСОБА_2 про невинуватість, є необґрунтованими.

Особу, яка вчинила адміністративне правопорушення ОСОБА_2 встановлено згідно посвідчення водія НОМЕР_3, що підтверджує те, що ОСОБА_2 є водієм, відповідно до п.1.10 ПДР України (а.с.1,4).

А відповідно суд правильно застосував ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Михайлюка К.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 7 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.М. Корсун