Справа № 206/2491/19
Провадження № 3/206/929/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 185 КУпАП,

за участю потерпілого: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська 06.05.2019 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 185 КУпАП.

22.04.2019 року о 15 год. 00 хв. навпроти буд. 88 по вул АДРЕСА_2 Дрогобицька в м. Дніпро гр. ОСОБА_1 чинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконання службових обов`язків. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за ст.185 КУпАП. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що працює інспектором взводу № 3 роти № 3 батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області. 22.04.2019 року під час несення ним служби у складі екіпажу Легіон -329 приблизно о 15 год. 00 хв. було отримано виклик від гр. ОСОБА_1 , який вказував, щодо порушень незаконного будівництва за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши за вказаною адресою, було виявлено громадянина, проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , який встановлював новий паркан навколо свого будинку. Порушень з факту незаконного будівництва ними виявлено не було, про було повідомлено заявнику. Натомість громадянин, який встановлював паркан звернувся до них з усною заявою про порушення громадського порядку гр. ОСОБА_1 , а саме висловлювання останнім нецензурною лайкою, чіпляння до перехожих громадян, а також зазначив що ОСОБА_3 перебуває у збудженому та неадекватному стані, веде себе зухвало. ОСОБА_3 було попереджено про неправомірність його дій згідно чинного законодавства, на що останній почав висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою. Під час попередження ОСОБА_3 , про те що він буде затриманий, якщо не припинить вказані дії, останній почав чинити фізичний опір, а саме вхопив його ( ОСОБА_2 ) за ліву ногу та почав її кусати. У зв`язку з вказаними обставинами, згідно до ЗУ про «Національну поліцію» до громадянина ОСОБА_3 було застосовано спецзасіб палка-резинова, терсн-4 ОСОБА_4 та фізичну силу та затримано останнього. На місце пригоди було викликано співробітників Самарського ВП ДНП ГУНП в Дніпропетровській області та карету «швидкої допомоги», лікарем було оглянуто ОСОБА_3 та його. В результаті дій ОСОБА_3 йому було нанесені легкі тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичного експерта за № 1206 від 23.04.2019. Разом з тим просив долучити письмові пояснення та копію висновку спеціаліста судово-медичного експерта за № 1206 від 23.04.2019 до матеріалів справи.

Заслухавши покази потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст.278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Доказами у справах про вчинення правопорушення за ст. 185 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такими даними, згідно зі ст. 251 КУпАП, можуть бути: протокол про адміністративне правопорушення; поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; потерпілих, свідків; висновок експерта; речові докази; показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху; протоколи про вилучення речей і документів, а також інші документи. Визначений законодавцем перелік доказів не є вичерпним. Судом встановлено, що 22.04.2019 року о 15 год. 00 хв. навпроти буд. 88 по вул. Дрогобицька в м. Дніпро гр. ОСОБА_1 чинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського при виконання службових обов`язків.

Згідно диспозиції ст.185 КУпАП винуватість особи за даною статтею наступає в разі злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління. Об`єктивна сторона: правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків. Суб`єктивна сторона: правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Так, в матеріалах справи також міститься протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.04.2019 року, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та висновок спеціаліста судово-медичного експерта за № 1206 від 23.04.2019, відповідно до якого встановлено, що у ОСОБА_2 виявлені легкі тілесні ушкодження.

За вказаних підстав, судом встановленні обставини скоєння ОСОБА_1 дій, які не були встановленні та перевірені органом досудового розслідування та з яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Розглядаючи дану заяву суд приймає до уваги висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в Узагальненні "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" від 12 січня 2017 року.

Якщо особа звертається з певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то це звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах (тобто в порядку Закону України «Про звернення громадян»). Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Натомість, в матеріалах справи відсутності відомості, щодо внесення в ЄРДР кримінального правопорушення, відповідно до ст. 214 КПК України, що фактично позбавляє суд можливості розглядати зазначену справу в порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Разом з тим, суд зазначає, що в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 8 від 26.06.92 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів" вказано, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок" (абзац 2 п. 7). Саме це тлумачення є визнаним і сьогодні, на нього посилається Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 N 10-рп/2011.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Так, законодавцем визначено, що стаття 185 КУпАП має ознаки як адміністративного правопорушення, так і кримінального злочину. Основою розмежування є настання шкідливих або небезпечних наслідків. Аналізуючи наявні матеріали адміністративного провадження, можна зробити висновок, що дії, вчинені порушником не підпадають під дії згаданого вище закону, а носять більш жорсткий характер.

В такому випадку, аналізуючи у своїй сукупності всі зібрані по справі матеріали адміністративного провадження, встановлено, що уповноважена службова особа дійшла висновку про наявність в діях порушника саме ознак передбачених ст. 185 КУпАП, в той час як потерпілий ОСОБА_2 стверджує, що йому завдано легкі тілесні ушкодження, відповідно до висновку спеціаліста судово-медичного експерта за № 1206 від 23.04.2019. Крім того, чітко вказує на особу, яка вчинили дане правопорушення. Проте, слідчим не прийнято жодного процесуального рішення щодо вищевказаних обставин.

Ретельно дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд вважає, що передчасним буде вирішувати по суті та приймати постанову з остаточним процесуальним рішенням у цій справі про адміністративне правопорушення, так-як відсутня постанова слідчого про закриття кримінального провадження, за відсутності у діях ОСОБА_1 події чи/або складу кримінальних правопорушень. Необхідно спочатку прийняти рішення про наявність або відсутність в діях порушника складу кримінального правопорушення, тобто внести відомості до ЄРДР по факту нанесення тілесних ушкоджень, з`ясувати відсутність або наявність в діях порушника складу кримінального правопорушення і тільки після закриття кримінального провадження (якщо таке буде мати місце), можливо стверджувати про наявність в діях порушника складу адміністративного правопорушення та керуватися нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення. Така послідовність дій надасть можливість суду прийти до чіткого висновку по справі, вірно застосувати до порушника покарання за Кодексами та Законами України, а також у разі відсутності або наявності в діях порушника складу адміністративного або кримінального правопорушення, прийняти остаточне рішення, розглянувши яке, не будуть порушенні строки про притягнення особи до юридичної відповідальності.

З огляду на викладене, оскільки в діях ОСОБА_1 суд вбачає ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.185 КУпАП необхідно передати до Самарського відділу поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для прийняття рішення відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР що до вищевказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 253, 276, 277, 278, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 185 КУпАП передати до органу досудового розслідування - Самарського відділу поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, для прийняття рішення відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Дані щодо правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - внести в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Поштаренко