Справа № 570/4535/19
Номер провадження 3/570/1759/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Коробов С.О., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 171956 від 01 вересня 2019 року ОСОБА_1 01 вересня 2019 року о 20 годині 50 хвилин по вул. Набережній в м. Рівне керував транспортним засобом "ВАЗ 21041", реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 590 від 01.09.2019.

ОСОБА_1 вину у вказаному правопорушені категорично не визнає, оскільки перебував у той час тверезим. Також він вважає, що складений протокол на нього є неналежним та недопустимим доказом, оскількі в ньому були порушені норми матеріального та процессуального права. В матеріалах справи відсутні належні докази вини ОСОБА_1 .

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині порушення вимог п.2.9а ПДР України не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи з наступних підстав.

Частина 1 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, керування особою транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння не тягне за собою адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки диспозиція вказаної статті передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Докази щодо керування притягуваним автомобілем саме у стані алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу інспектором поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою газоаналізатора «DragerAlcotest 6810», що не відповідає встановленим законом вимогам. В протоколі не зазначено свідків події і в матеріалах справи відсутні пояснення свідків щодо вказаної події. Також до матеріалів справи не додано відеозапис події.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоров`я України (http://portal.diklz.gov.ua/PublicSite/PUB/VMDetail.aspx?id=6522284), технічний пристрій газоаналізатор «Drager Alcotest - 6810» не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014 затвердженого Наказом Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів». При цьому, свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 щодо приладу електродіагностичного - газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», згідно Наказу МОЗ від 10.02.2010 року №95, було дійсне тільки до 10.02.2015 року.

Згідно відповіді заступника Міністра охорони здоров`я України від 03.08.2017 року №3.46-53/714-17/20849 на адресу апеляційного суду Одеської області, технічний пристрій газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України, який затверджений Наказом Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів».

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається, що здійснити огляд особі на стан алкогольного сп`яніння було запропоновано працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», який, з наведених вище підстав, фактично не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням вимог п.22. Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», встановлені обставини дають суду підстави дійти до висновку про те, що стан алкогольного сп`яніння особи у визначеному законом порядку встановлений не був і належним чином особу не було направлено на проходження вказаного огляду.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в порушення вимог Інструкції, а тому факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем у передбаченому законом порядку встановлений не був.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність визнання ОСОБА_1 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не міститься складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283 КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Коробов С.О.