ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/3809/19 Головуючий суддя І інстанції Сітало А. К.
Провадження № 33/818/931/19 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В. перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 червня 2019 року,-

в с т а н о в и в :

Згідно цієї постанови ОСОБА_1 , 1968 року народження, громадянин Молдови, мешканець м . Харкова, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн. Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Крім того, відповідно до цієї ж постанови, визнаний винним інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , 1946 року народження, громадянин України, мешканець м . Харкова, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн. та з нього стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 11 червня 2019 року подав апеляційну скаргу та просить цю судову постанову скасувати в частині притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі у цій частині за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_1 просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження цієї постанови, посилаючись на те, що в судовому засіданні при оголошенні постанови він присутнім не був, а копію постанови отримав лише 4 липня 2019 року.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27червня 2019 року не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон пов`язує строк внесення апеляції на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення лише з датою ухвалення судового рішення.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови (а.с.21), 27 червня 2019 року ОСОБА_1 приймав участь в судовому засіданні.

Хоча в апеляційній скарзі ОСОБА_1 і вказує на те, що при оголошенні тексту постанови він не був присутнім, однак це не узгоджується з матеріалами справи, оскільки в них не міститься жодних даних про те, що постанова оголошувалась в інший день, а своєї участі безпосередньо в судовому засіданні 27.06.2019 року ОСОБА_1 не заперечує.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що він не був присутнім в судовому засіданні при оголошенні тексту постанови не узгоджується з матеріалами справи та не приймається апеляційним судом до уваги.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що копію судової постанови він отримав 04.07.2019року.

Між тим, судова постанови винесена 27 червня 2019 року, а отже строк її оскарження закінчується 8 липня 2019 року.

ОСОБА_1 отримав копію постанови 04.07.2019 року, тобто в межах строку її апеляційного оскарження.

Таким чином, апеляційний суд переконаний в тому, що у ОСОБА_1 була реальна можливість звернутись у строк визначений законом з апеляційною скаргою на цю судову постанову.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Апеляційний суд вважає, що клопотання апелянта не містить даних про наявність поважних причин пропуску ОСОБА_1 процесуального строку на оскарження судової постанови.

Нехтування ОСОБА_1 протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги об`єктивними причинами не обумовлено.

За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 , 1968 року народження, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Матеріали справи повернути до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, при цьому апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту через суд першої інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

Апеляційного суду Я.В. Чопенко