ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/412/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

08 травня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюМосковського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 16.12.2018 року о 02 год. 30 хв. по вул. Гв. Широнінців, 50/29 у м. Харкові, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21703», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. На вимогу працівника поліції не зупинився, був зупинений шляхом переслідування. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п. 2.4, 2.5 ПДР України

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, після уточнення якої, просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року та повернути справу на новий розгляд до районного суду. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що він не порушував ПДР України, і він бачив у дзеркалі заднього виду, як транспортний засіб з увімкненим синім проблисковим маячком віддалявся від нього. І лише коли він побачив, що дійсно транспортний засіб з увімкненим синім проблисковим маячком наближається до нього, перестроївся у крайню праву смугу для надання безперешкодного проїзду зазначеного транспортного засобу, а потім зупинився. При складанні протоколу йому не були роз`яснені його права. Справа була розглянута за його відсутності, без надання йому часу для звернення за правовою допомогою та подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. Зокрема ОСОБА_1 вказував, що працівниками поліції були порушені вимоги щодо заповнення протоколу, оскільки вони зазначили, що він порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, хоча насправді були ознаки п. 2.5 ПДР України. Також пояснення свідків були написані не ними особисто, а працівниками поліції.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи скаржника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 181161 від 16.12.18р. (а.с. 1), протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 181200 від 16.12.18р. (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 3-4), розпискою від імені ОСОБА_4 , в якій вона зобов`язувалась доставити автомобіль на постійне місце стоянки (а.с. 5), відеозаписом правопорушення (а.с. 7).

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Автор протоколу сформулював обставини правопорушення як відмову особи від проходження огляду на стан алкогольного сп*яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров*я, а також вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП. Чатина 1 ст. 130 КУпАП не є бланкетною та не містить посилання на Правила дорожнього руху України. За таких обставин, посилання в протоколі на п.2.9а ПДРУ хоча і є недоречним, проте не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не спростовує правильність висновків суду.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с. 10), у зв*язку з чим посилання на порушення йгого прав є безпідставними.

Посилання скаржника на протиправність дій співробітників поліції не знайшли свого підтвердження зібраним матеріалами. Не надано таких відомостей і до суду апеляційної інстанції.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіМосковського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева