Справа № 606/151/19
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2019 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б, розглянувши матеріали, які надійшли від Теребовлянського ВП ГНУП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 242481 від 12 січня 2019 року, слідує, що 12 січня 2019 року о 08 год. 30 хв. в с. Золотники Теребовлянського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу Драгер Алкотестер 6810 та огляду на стан спяніння в медичному закладі водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В обґрунтування наведеного протоколу до матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.01.2019 року, а також відеоматеріали.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення не визнав, вказав, що не керував транспортним засобом в стані спяніння, а також не відмовлявся проходити огляд у встановленому законом порядку. Жодних свідків при його спілкування з працівниками поліції не було. В автомобілі, де йому повідомили, що буде складено протокол були присутні лише троє працівників поліції, які були одягнені у форменний одяг.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 зазначив, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, із відеоматеріалів не вбачається факту керування транспортним засобом та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, на відео міститься тільки фрагмент перебування ОСОБА_1 в службовому автомобілі поліції, жодних прав ОСОБА_1 інспектором не розяснено, не розяснено також причину зупинки, в чому полягає правопорушення, на відео відсутні свідки, що підтверджує слова підзахисного про те, що письмові пояснення надавали працівники поліції.

Заслухавши пояснення захисника та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що провадження у справі необхідно закрити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини 1ст. 130 КУпАПпередбачає, зокрема, відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимогст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно з вимогами п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільнимнаказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, уразі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Суть вчиненого ним правопорушення полягає у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В підтвердження обставин адміністративного правопорушення суду було надано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 242481, письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.01.2019 року та диск із відеоматеріалами.

З дослідженого відеозапису подій, зафіксованих інспектором поліції та відображених на DVD диску, який долучений до матеріалів справи, встановлено наявність запису, на якому немає фрагменту зупинки транспортного засобу, а також не вбачається, що ним керував та водієм був саме ОСОБА_1, крім того відсутні свідки при яких інспектор мав би запропонувати пройти огляд на стан спяніння

Згідно з ч. 2ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначенимист. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а такожст. 62 Конституції Українита загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні та не були здобуті під час судового засідання.

Згідно із п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд прийшов до висновку, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку із чим його слід звільнити від адміністративної відповідальності, а провадження в даній справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 242481 від 12 січня 2019 року закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд прокурором, у випадках, передбачених частиною 5 ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.Б. Марціцка