Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав`язуна С.М.,

секретара Скородинська Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 07 березня 2019 року,

за участю: особи притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Григоришина О.М.,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

Згідно постанови суду, 08.12.2018 року о 03 год. 26 хв. в м. Житомирі по вул. Рильського, 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити провадження по справі. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що вказаним транспортним засобом 08.12.2018 він не користувався, а користувався його брат - ОСОБА_2 . Однак, зі слів брата ОСОБА_2 йому відомо, що останній в стані алкогольного сп?яніння не перебував, з поліцейськими не спілкувався, вимог щодо проходження тесту на стан сп?яніння не отримував. Також, виключає факт використання автомобіля або документів сторонніми особами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Григоришина А.М. в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не дотримався.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, порядком виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015року за №1452/735 (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного ,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року (далі-Порядком).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Апеляційним судом встановлено, що в ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення були допущені істотні порушення положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №214669 від 08.12.2018 р. (а.с.1); письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4,5), якими підтверджено, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі; рапортом інспектора роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП Мозгового А.А. від 08.12.2018 року ( а.с.6).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що 08.12.2018 року він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_1 . В той день він не перебував у м.Житомирі, але того дня у м.Житомирі був його брат ОСОБА_2 , який користувався його автомобілем. На даний час брат перебуває за межами країни.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд звертає увагу, що ці пояснення не спростовані доказами наявними в справі.

Свідок ОСОБА_6 , яка являється дружиною ОСОБА_1 зазначила, що її чоловік 08.12.2018 перебував дома.

Перевіряючи апеляційні доводи, апеляційний суд, дослідив наявний у справі відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги, що в ході всього відеозапису, всупереч ст.266 КУпАП, п.3 Інструкції працівник поліції не вказав про наявність підстав (відповідних ознак) вважати, що особа перебуває в стані сп`яніння та чи дійсно водієм є ОСОБА_1 З відеозапису вбачається, що в зачиненому автомобілі Hyundai Sonata на передньому пасажирському сидінні перебуває чоловік молодого віку. Із особою, яка перебувала в автомобілі ніхто з працівників поліції не спілкувався. Будь-яких звернень чи вимог щодо цієї особи працівники поліції не висували. На відеозаписі відсутні дані щодо наявності свідків, пропозиції до наявної в автомобілі особи надати документи, дати пояснення, пройти обстеження на предмет встановлення стану сп`яніння.

Під час перегляду відеозапису в апеляційному суді свідок ОСОБА_7 , заявила, що в автомобілі перебуває її молодший син - ОСОБА_2 , який на даний час знаходиться за межами України, а тому в судове засідання з`явитися не може, що також підтверджується копією паспорта з відміткою про перетин кордону 27.04.2019.

Як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії БР №214669 від 08.12.2018 р. особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не вручався, пояснення не відбиралося, дані про ознайомлення з протоколом особою, яка притягається до адміністративної відповідальності - відсутні.

Щодо наявних в справі письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких зафіксовано факт лише відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, то апеляційний суд з врахуванням іншого доказу, а саме - відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, вважає ці пояснення свідків недостатніми доказами наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На неодноразові виклики до суду ні працівник поліції, який складав протокол, ні свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися.

Свідок ОСОБА_3 шляхом телефонограми повідомив, що як виглядає ОСОБА_1 він не знає, оскільки останній перебував у зачиненому автомобілі.

Таким чином, наявні в справі письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 останніми безпосередньо в судовому засіданні підтверджені не були.

Якість відеозапису та умови за яких його було здійснено, не дає можливості категорично ідентифікувати особу, яка перебуває в автомобілі, як підтвердження того, що цією особою є саме ОСОБА_1 .

На переконання апеляційного суду, відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП та положень Інструкції, складати протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП можливо виключно за наявності підстав вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, тоді як у випадку із ОСОБА_1 , наявність таких підстав належними та допустимими доказами підтверджено не було.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» відмітив, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Також, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

В рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність переконливих доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

На думку апеляційного суду, вище наведені протиріччя пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням усіх вище наведених обставин, викликають розумні сумніви в його законності, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як належних, допустимих та достовірних доказів у справі.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно яких його притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції, яка є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 07 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун