Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Удода П.М., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 14 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 непрацюючого -

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 21.07.2019 о 22 годині 43 хвилин ОСОБА_1 у м. Житомирі по просп. Незалежності, 55-в, керував транспортним засобом Volkswagen Golf 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із порожнин рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

Крім того, 22.07.2019 ОСОБА_1 об 00 годині 28 хвилин у м. Житомирі по вул. І. Мазепи, 127, керував транспортним засобом Volkswagen Golf 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із порожнин рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне окскарження, а постанову суду скасувати та закрити провадження у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, Зазначає, що суд в порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом, не взявши до уваги його пояснення. Вказує, що співробітниками патрульної поліції 21.07.2019 року було винесено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП йому відомо нічого не було, ніякого протоколу в присутності його ніхто не складав і ніякої копії протоколу він не отримував. Про те що співробітники поліції склали на нього вищевказаний протокол стало відомо лише після того, як він отримав відповідь на свою скаргу датовану 09.08.2019 року, яка була мною написана на дії співробітників патрульної поліції, які незаконно себе поводили зі мною в м. Житомирі в вечірній час 21.07.2019 року. Отримавши відповідь він звернувся до Богунського районного суду Житомирської області 09.10.2019 року з заявою про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи (з якими він ознайомився 15.10.2019), яку було складено відносно нього, а також з самим рішенням суду. В даних матеріалах справи вже було рішення в якому вказано, що йому було відомо про час та місце проведення справи, та що він написав заяву про розгляд справи без його участі. Однак ніякої заяви він в матеріалах справи не знайшов і ніякого документу який би вказав що йому було відомо взагалі про складання даного протоколу та час і місце проведення засідання не знайшов. Зазначає також, що в постанові суду вказано адресу АДРЕСА_3 , в дійсності він проживає АДРЕСА_2 .В двох адміністративних протоколах вказано його анкетні дані та номер, серія паспорта і адреса проживання. Хоча ніяких даних він співробітникам патрульної служби не надавав. В протоколі БД № 088295 від 27.07.2019 року вказано адресу проживання АДРЕСА_4 , а в протоколі БД № 228592 АДРЕСА_3 . У вказаних протоколах вказані різні адреси і дві невірні. Також просить виткликати в судове засідання свідків присутніх під час складання протоколів та витребувати з поліції відео з нагрудної камерим поліцеських та викликати в судове засідання поліцейських. Також стверджує, що що більше ніж 25 років він спиртного взагалі ніякого не вживає та якщо б співробітники поліції його зупинили і було доведено причину зупинки та було б запропоновано пройти тест на освідування з причини наявності алкогольного сп`яніння він би ніколи не відмовився, як це було 28.01.2017 року коли його теж возили на освідування і був абсолютно тверезий.

ОСОБА_1 та його захисник в судовому засідані підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з мотивів зазначених в ній. Надали пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення поліцейського Оваденка В.Ю. , перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудної камерим поліцеського, апеляційний суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку на оскарження постанови суду та апеляційна скарга підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно положень ст. 277-2 даного Кодексу повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Зазначені вимоги КУпАП судом не було дотримано.

Так з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді було проведено за відсутності ОСОБА_1 , який взагалі не був повідомлений належним чином про розгляд справи в суді, що позбавило останнього можливості скористуватися своїм правами передбаченими ст. 268 КУпАП. В матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи в суді, повістка повернулася до суду без вручення у зв`язку з незапитом, що не може вважатися належним повідомленням правопорушника про час та місце розгляду справи. З о оглянутого в судовому засіданні апеляційного суду паспорту ОСОБА_1 вбачається, що на час складання протоколів він був зареєстрований за іншою адресою. При цьому судом не вчинено дій щодо перевірки правильності вказаної в протоколах адреси проживання (реєстрації) правопорушника. Також з наведених вище причин не була вручена правопорушнику і копія постанови суду та повернулася до суду із поміткою - за незапитом.

Виходячи з наведеного, строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню, а постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - скасуванню.

Що стосується суті обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказах, зазначених вимог закону суд першої інстанції у повному обсязі не дотримався, розглянувши справу за відсутності правопорушника та його захисника та не маючи можливості через це врахувати їх заперечення щодо доведеності вини ОСОБА_1 , прийшовши таким чином до помилкового висновку про наявність в його діях складу правопорушення та необхідності визнання його винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП з накладанням відповідного стягнення.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за відмову особою, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП, Інструцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров"я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).

У відповідності до ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.2 Порядку, огляду підлягають водії транспорних засобів, щодо яких у поліцеського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленого МОЗ і МВС. Згідно п.3 Інструкції ознаками є: запах алкогоолю з порожнимни рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не вілповідає обстановці.

З постанови суду слідує, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується та підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №088295 від 22.07.2019 року, БД №228592 від 22.07.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з яких вбачається, що їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків, в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alkotest Drager або проїхати для огляду до закладу охорони здоров`я, на що останній відмовився та актом огляду на стан спяніння. ( а.с.2-5)

Однак, на вимогу апеляційного суду було витребовано відеозаписи з нагрудної камери поліцейських, з одного з яких вбачається, що ОСОБА_1 сидів на водійському сидінні автомобіля із закритими вікном, що не може свідчити за таких обставин про встановлення поліцеським наявності у останнього ознак алкогольного сп`яніння, зазначених в протокол, таких як: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук та порушення мови, та бути підставою для вимоги пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому така ознака адкогольного сп`яніння, як поведінка, що не відповідає обстановці, в протоколах не зазначена.

Крім того свідки, які були запрошені працівниками поліції та які надали письмові пояснення про те, що ОСОБА_1 відмомився від проходження огляду на стан спяніння, не могли бачити ознак алкогольного сп`яніння, а також відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, оскільки ОСОБА_1 з автомобіля взагалі не виходив та в присутності свідків вікно не відкривав. Інший відеозапис вкрай короткий, епізодичний та не містить інформації щодо обставин зафіксованого правопорушення.

Перевірити достовірність пояснень вказаних свідків під час апеляційного розгляду справи не представилось за можливе, оскільки в протоколі вказані адреси, за якими дані свідки не проживають, деякі номери телефонів свідків, вказані в їх поясненнях, не є дійсними. На виклик до апеляційного суду жодний зі свідків не з`явився, з наданих стороною захисту поштових відправлень на адреси свідків вбачається, що вони також повернулися без вручення

Протоколи про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків, як і рапорти працівників поліції, які складали вказані протоколи, в даному випадку не можуть бути прийняті до уваги та не можуть бути беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченорго ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, викликають сумнів в своїй достовірності, у зв`язку з неналежним оформленням працівниками поліції вказаних доказів та порушень вимог ст.266 КУпАП, тому такі докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення не можуть визнаватися в даному випадку достатніми доказами, які б безумовно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

При цьому слід зазначити, що відповідно положень ст. 266 КУпАП відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути здійснена правопорпушником обов`язково в присутності двох свідків, яких взагалі не видно з відеозапису нагрудної камери поліцейського, що викликає сумнів в тому, що вони взагалі були присутніми під час обох запинок ОСОБА_1 та вимоги поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння.

На переконання апеляційного суду, працівниками патрульної поліції на місцях зупинки ОСОБА_1 вимоги ст.266 КУпАП було порушено, крім того взагалі не встановлено ознак, які могли бути підставою для вимоги проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, та прийшов до передчасного і помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, грунтуючи свої доводи лише на протоколах про адміністративне правопорушення, рапортах працівників поліції та письмових поясненнях свідків, які не були безпосередньо допитані під час судового розгляду, та не перевіряючи належним чином додані до протоколу письмові докази в тому числі відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги частково знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м.Житомира від 14.08.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 14 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір в сумі 384, 20 грн., скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, оскарженню не підлягає.

Суддя: