Справа № 515/1657/19
Провадження № 3/515/2637/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2019 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в особі судді Тимошенка С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2019 року о 13.20 год. ОСОБА_1 на вул.Котовського в м.Татарбунари Одеської області, керував автомобілем марки ВАЗ моделі 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом та не був пристебнутий паском безпеки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 а, 2.3 в Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання за викликом не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином рекомендованим листом з повідомленням, тому суд, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується представленими матеріалами справи: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 201007 та БД № 397314 від 04.10.2019 р.; довідками СРПП №3 Татарбунарського ВП АВП ГУНП; поясненнями ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2.1 а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.3 в Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Дії ОСОБА_1 за сукупністю вчиненого підлягають кваліфікації за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом та з не пристебнутим паском безпеки.

Згідно ч.2 ст.13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.44, 51, 121-127, ч.ч.1,2,3 ст.130, ст.139, ч.2 ст.156, ст.ст.173, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи правопорушника, ступеню його вини, вбачаються підстави для накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

При визначенні порушнику стягнення слід керуватись правилами, передбаченими ст.36 КУп АП, призначивши стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та з урахуванням ст.36 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. (стягувач: ГУК у м.Києві/м.Київ 22030106, код за ЄДРПОУ - 379 937 83, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA6026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Відповідно до ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Суддя Тимошенко