Справа №560/135/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов'язки, передбачені ст.268 КУпАП, ОСОБА_1 роз'яснені.

в с т а н о в и в:

28 січня 2019 року о 22 год. в с. Лютинськ Дубровицького району Рівненської області в урочищі "Рабова", ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки SABUR, без номерного знаку, перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Drager" №6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №1837 від 28.01.2019 року, результат якого становить 0,60 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 поручив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину визнав повністю та по суті порушення зазначив, що випив з другом 0,5 л горілки.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення визнав та пояснив, що дійсно 28 січня 2019 року близько 22 год. їхав мотоциклом SABUR по дамбі біля урочища "Грабова" та був зупинений працівниками поліції, так як рухався без мотошолому. Йому запропонували пройти тест на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, який показав позитивний результат 0,60 ‰.

Факт наявності в крові алкоголю ОСОБА_1 пояснив тим, що напередодні був на риболовлі і щоб не було холодно випив горілки.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Основним доказом по справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення серії БД №268827 від 28.01.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння стверджується результатом тесту для вимірювання рівня алкоголю в організмі, за допомогою газоаналізатора "Drager" №6810 (а.с.1), з якого вбачається, що у ОСОБА_1 рівень алкоголю в організмі складає 0,60 ‰.

Зі змісту п. 2.9а Правил дорожнього руху вбачається, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП України передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а суб'єктивна сторона правопорушення передбачає умисну форму провини.

Зважаючи на вказане, вважаю, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР, є достовірними та допустимими доказами.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні усі ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вину ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, в тому, що він керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного спяніння доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, помякшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 скоїв грубе правопорушення, яке у випадку його не виявлення працівниками поліції, могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з довідки Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області, яка наявна у матеріалах справи, згідно бази даних РПС "Посвідчення водія" ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тому суд відносить його до категорії інших осіб.

Диспозиція та санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння і інших осіб.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також з метою його виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу, оскільки таке стягнення досягне мети його застосування.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 284, 287, 294, 308 КУпАП

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: 6001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 20400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень).

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_2