Справа № 345/474/19
Провадження № 33/4808/186/19
Категорія .2 ст.172-6 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Німака М.Я., прокурора Сапожнікової Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою (далі АС) адвоката Німака М.Я., на постанову судді Калуського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 коп.;

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири ) грн. 20 коп.

У постанові судді зазначено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення ,передбачені підпунктом «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», продав рухоме майно автомобіль марки «Сітроен Берлінго» 2005 р.в., кузов НОМЕР_1 , сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 за ціною 119827 грн., що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2017 року (80000 гривень) та в порушення ч.2 ст.52 Закону не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, за що встановлена відповідальність ч.2 ст.172-6 КУпАП.

У своїй АС захисник ОСОБА_2 М.Я. покликається на незаконність та необґрунтованість постанови щодо його підзахисного, оскільки суддя неправильно застосував норми матеріального права? які полягають в тому, що ним не було в повному обсязі з`ясовано усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та накладення стягнень, а також неповно дослідив докази, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Окрім цього, зазначає, що суддею не враховано відсутність умислу в діях його підзахисного щодо вчинення інкримінованого йому адмінправопорушення, оскільки він не мав на меті приховувати вказану інформацію від Національного агентства запобігання корупції.

Просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення і відсутності його вини.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав, подану АС його захисником, свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення заперечив та пояснив, що про зазначення в декларації про дохід від продажу автомобіля йому стало відомо після складення ним декларації ,а саме 07.08.2017 року у той час, коли автомобіль був ним проданий у травні 2017 року. В момент продажу автомобіля, йому не було відомо про необхідність повідомляти НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, оскільки його попередили на роботі про недопущення пов`язаних з корупцією правопорушень, аж в серпні місяці цього року. В річній декларації за 2017 рік він зазначив дохід від відчуження рухомого майна, а саме вказаного автомобіля. Також зазначив, що не мав умислу на вчинення інкримінованого йому адмінправопорушення та не мав наміру приховувати дохід від продажку автомобіля.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Німак М.Я. в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що працівник управління захисту економіки Національної поліції України не мав повноваження на складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП без спеціального звернення (доручення) спеціального органу НАЗК. Крім того, просить врахувати, що ОСОБА_1 допустив дане порушення через необізнаність спеціального законодавства про запобігання корупції, тяжких наслідків від його дій не наступило, шкоди державі не завдано, а тому просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення.

В засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_3 . повністю підтримала обставини, викладені в протоколі про адміністративні правопорушення. Заперечила проти поданої АС, постанову судді вважає законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду свідок - старший оперуповноважений управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Салій Олег Теодорович пояснив, що дійсно він складав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією щодо ОСОБА_1 у відповідності до вимог законодавства, зокрема ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», яким визначено, що спеціально уповноваженими суб`єктами у сфері протидії корупції є органи Національної поліції. Окрім цього, зазначив, що він особисто не виявляв вказане правопорушення. На передодні 29 або 30 січня 2019 року, точно пригадати не може, отримав від свого колеги ОСОБА_4 всі необхідні матеріали щодо можливого вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного корупцією. На підставі всіх зібраних матеріалів, відібравши у ОСОБА_1 пояснення, склав 31.01.2019 року протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду свідок старший оперуповноважений УЗЕ ОСОБА_4 пояснила, що інформацію про можливе вчинення ОСОБА_1 отримала від викривача. З цією метою, нею були витребувані всі необхідні документи, в тому числі із сервісного центру. 28 січня 2019 року нею було проведено моніторинг реєстру декларацій та здійснено витяг декларації ОСОБА_1 , і саме тоді нею було виявлено правопорушення вчинене ОСОБА_1 Одразу ж після цього, всі зібрані нею документи вона передала своєму колезі ОСОБА_5 для складення протоколу про адмінправопрушення. Також зазначила, що в жовтні місяці 2018 року до неї в управління УЗЕ приходив ОСОБА_1 , однак пояснення у нього не відбирала, оскільки будь-яких доказів на вчинення ним адмінправопрушення на той час у неї не було.

Із вказаними показаннями свідка ОСОБА_4 погодився ОСОБА_1

31.05.2019 року до початку апеляційного розгляду ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи щодо нього проводити без участі його захисника адвоката Німака М.Я., оскільки свої інтереси буде захищати сам.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Німака М.Й., які підтримали доводи АС, просять постанову щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити; пояснення прокурора Сапожнікової Ю.О., яка заперечила доводи АС захисника, просить постанову судді залишити без змін; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані докази допитавши свідків, приходжу до висновку, що АС, слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Так, відповідно до ч.2 ст.172-6 КУпАП, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону, державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону.

За таких обставин, ОСОБА_1 у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону, є суб`єктом на якого поширюється дія Закону - державний службовець.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстру) та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016р. №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016р. за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 ЗУ «Про запобігання корупції» шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електрону мережу Інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Встановлено, що відповідно до документації Регіонального сервісного центру у Івано-Франківській області Міністерства внутрішніх справ України за ОСОБА_1 ., ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.н. НОМЕР_3 була здійснена реєстрація транспортного засобу марки «Сітроен Берлінго» 2005 р.в., кузов НОМЕР_1 22.05.2012 року.

На підставі укладеного договору купівлі-продажу від 13.05.2017 року ОСОБА_1 продав автомобіль марки «Сітроен Берлінго» 2005 р.в., кузов НОМЕР_1 , сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 за ціною 119827,68 грн. Середньо ринкова вартість транспортного засобу автомобіль марки «Сітроен Берлінго» 2005 р.в. становить 119 827,68 грн. (а.с.27- 30).

Таким чином судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення ,передбачені підпунктом «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції»,продав рухоме майно автомобіль марки «Сітроен Берлінго» 2005 р.в., кузов НОМЕР_1 , сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 за ціною 119827 грн. ,що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2017 року (80000 гривень) та в порушення ч.2 ст.52 Закону не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Водночас, стаття 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначає правопорушення, пов`язане з корупцією як діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Тобто, для кваліфікації діяння за ч.2 ст.172-6 КУпАП не вимагається наявність корупційного інтересу, адже йдеться про вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а не корупційного правопорушення. Правопорушення, пов`язане з корупцією, не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження.

У даному випадку стаття 52 Закону України «Про запобігання корупції» вимагає від суб`єкта декларування у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Не зважаючи на заперечення в АС захисника ОСОБА_7 , у вчиненні його підзахисним ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6, його винуватість доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом № 51/2019 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 31.01.2019 р., в якому викладена суть правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП щодо неповідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, (а.с. 2-7); копіями скріншоту з Єдиного Державного реєстру декларацій (а.с.8); копіями електронної декларації ОСОБА_1 з Єдиного Державного реєстру декларацій за 2016 р., 2017 роки (а.с.9-22) та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи захисника ОСОБА_7 про відсутність у його підзахисного прямого чи непрямого умислу на вчинення діяння, що полягало у неповідомленні про суттєві зміни у майновому стані, як на підставу для висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, вважаю голослівними, оскільки суб`єктивна сторона порушення вимог фінансового контролю може характеризуватися як умисною, так і необережною формою вини, за винятком такої форми, як подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що вчиняється з прямим умислом. Це адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так і в необережній формі вини. Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі вказує, що вказане правопорушення ОСОБА_1 вчинив з необережності, а тому на думку апеляційного суду безпідставним є його твердження про відсутність у діях (бездіяльності) його підзахисного складу адмінправопорушення. Твердження ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду справи про те, що автомобіль ним був проданий в травні 2017 року, а попереджено його про недопущення корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень аж в серпні цього року, а тому йому не було відомо про зміни в антикорупційному законодавстві, зокрема щодо необхідності повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, є необґрунтованими, виходячи із наступного. Так, діючим законодавством передбачений обов`язок суб`єктів декларування письмово повідомляти НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані, невиконання такого обов`язку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Згідно наданих суду матеріалів, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», тобто є суб`єктом декларування. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 діяв у відповідності із ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», зокрема відобразив в декларації вказане майно, проте він не виконав приписи ч. 2 ст. 52 названого закону, тобто не повідомив про це письмово Національне агентство у десятиденний строк з моменту відчуження майна. Покликання захисника Німака М.Я. про те, що старший уповноважений управління УЗЕ Салій О.Т ОСОБА_8 склав протокол про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 без відповідного звернення спеціального органу НАЗК, і це виходить за межі його повноважень, та діяв поза межами чинного законодавства, так, як виключно НАЗК у відповідності до Закону наділено такими повноваженнями, є необґрунтованими, виходячи із наступного.

Відповідно до положень п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадку, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Згідно розділу 2, пункту 3 Положення про департамент УЗЕ Національної поліції України, завданням департаменту є боротьба з корупцією й хабарництвом у сферах, які мають стратегічне значення для економіки держави та седред посадових осіб органів державної влади і самоврядування; протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням пов`язаним з корупцією. А тому доводи АС в цій частині є також безпідставними. Доводи захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_1 про те, що останнього не було ознайомлено із змінами в антикорупційному законодавстві, не звільняють ОСОБА_1 від обов`язку виконувати інші правові норми, зазначеного Закону, оскільки ст. 68 Конституції України чітко передбачений обов`язок кожного неухильно додержуватися як Конституції України, так і законів України. В свою чергу, обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Отже, оскільки ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», що не оспорюється апелянтом та правопорушником, останній повинен знати антикорупційне законодавство, зокрема й вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

В той же час, незнання ОСОБА_1 положення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не звільняє його від юридичної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що частиною 3 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. Як вбачається із показань свідка ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду, що вказане правопорушення нею виявлено 28 січня 2019 року та було проведено моніторинг реєстру декларацій і здійснено витяг декларації ОСОБА_1 . За таких обставин, дату виявлення порушення слід рахувати з 28.01.2019 року.

А тому, місцевий суд наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах строку накладення такого стягнення.

За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що суддя першої інстанції правильно встановив наявність складу адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом та верховенством права, тобто, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами. Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.172-6 КУпАП, як неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

За таких обставин, АС захисника ОСОБА_1 . адвоката Німака М.Я. не підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 КУпАП суд,?

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Німака М.Я. - залишити без задоволення, а постанову судді Калуського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк