Єдиний унікальний номер 741/209/19
Провадження № 3/741/88/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 26 квітня 2019 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретарів Пасіки О.П., Герасимчук Н.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Яременка М.М.,

потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Левченка Г.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол серії ОБ № 043201), передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, водія ПП « ОСОБА_3 »,

встановив:

6 лютого 2019 року до суду надійшов зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суть якого зводиться до того, що 1 лютого 2019 року близько 7 години 45 хвилин в с. Мрин Носівського району Чернігівської області на вул. Центральна ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автобусом) «ПАЗ672-СПГ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення пунктів 10.1, 10.9 ПДР України рухався заднім ходом не переконавшись у безпеці руху, унаслідок чого здійснив наїзд на стоячий автомобіль «RENAULT Logan», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . У результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У судовому засіданні встановлено, що правильне прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, «Трейтяк», що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4 .

У протоколі про адміністративне правопорушення прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено не правильно, а саме « ОСОБА_4 », у зв`язку з наявною у посвідченні водія серії НОМЕР_5 опискою, а тому в даному випадку суд не вбачає підстав для повернення протоколу для належного оформлення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину фактично визнав, пояснив, що 1 лютого 2019 року близько 8 години він керував шкільним автобусом та під`їхав до школи в с. Мрин Носівського району Чернігівської області, щоб забрати супроводжуючого вчителя. У зв`язку із поганими дорожніми умовами автобус загруз і він ( ОСОБА_1 ) намагався виїхати шляхом розкачування автобуса вперед, назад. Перед цим маневром він ( ОСОБА_1 ) подивився у дзеркало заднього виду, жодних перешкод для руху заднім ходом не виявив. Проїхавши заднім ходом близько одного метра він ( ОСОБА_1 ) відчув удар, вийшов та побачив, що пошкодив автомобіль «RENAULT Logan», який стояв позаду автобуса. Після цього відбулася розмова з водієм автомобіля, вони домовилися зустрітися після того, як він ( ОСОБА_1 ) відвезе дітей до школи в с. Селище Носівського району Чернігівської області, та роз`їхалися. Приїхавши до Мринської ЗОШ у домовлений час, водія автомобіля «RENAULT Logan» не місці ДТП не було.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 1 лютого 2019 року близько 8 години він керував автомобілем «RENAULT Logan», в який поблизу Мринської ЗОШ в`їхав автобус під керуванням ОСОБА_1 Після зіткнення між ним та ОСОБА_1 відбулася розмова, в ході якої вони домовилися зустрітися пізніше, щоб обговорити, як вийти із ситуації, яка склалася. Після чого ОСОБА_1 поїхав з місця ДТП, щоб привезти дітей до школи, а він пішов у контору, де перебувала його дружина. Спочатку він не мав наміру викликати на місце зіткнення працівників поліції. Коли складали протокол була присутня його дружина. Він (потерпілий) повідомив страхового агента, який оглядав автомобіль в той же день у м. Носівка Чернігівської області та назначив експертизу в м. Ніжин Чернігівської області. Дорожньо-транспортна пригода сталася за участі двох транспортних засобів. Він (потерпілий) забрав автомобіль з місця ДТП лише після того, як працівники поліції закінчили складати відповідні документи.

У судовому свідок ОСОБА_5 пояснила, що 1 лютого 2019 року близько 7 години 40 хвилин вона та ОСОБА_1 на автобусі були готові їхати по дітей в с. Селище Носівського району Чернігівської області. ОСОБА_1 завів автобус і почав рушати, проте загруз, так як сніг був рихлий, не чищений. ОСОБА_1 почав розкачувати автобус вперед, назад. Вона (свідок) почула сигнал і удар (точну черговість яких не пам`ятає). Після зіткнення вона не виходила з автобуса, розмову не чула. Коли ОСОБА_1 сів в автобус, то вона говорила, що потрібно їхати по дітей, так як зима і їй вже телефонували, що діти чекають. Не поїхати по дітей вони не могли. У той час як вони від`їжджали, то автомобіль ОСОБА_2 стояв на місці, але коли привезли дітей, то автомобіля на місці ДТП вже не було. На місце ДТП вони повернулися орієнтовно о 8 годині 20 хвилин.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що 1 лютого 2019 року ОСОБА_2 забрав її по дорозі до роботи. Він доїхав до школи, де стояв автобус, з`їхав з дороги та став позаду автобуса. У той час, як вона зібралася виходити з автомобіля, автобус почав здавати назад. Вона (свідок) вибігла з автомобіля, почала кричати, махати руками, ОСОБА_2 сигналив, але автобус від`їжджав назад, доки не зіткнувся з автомобілем. Вона (свідок) не зрозуміла, чи ОСОБА_1 розкачував автобус, чи просто рухався заднім ходом. ОСОБА_2 поставив автомобіль десь за 4 метри позаду автобуса. Унаслідок зіткнення автомобіль був пошкоджений з лівого боку, зі сторони водія. Після цього вона (свідок) пішла на роботу, а ОСОБА_1 автобусом поїхав по дітей. Після зіткнення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відбулася розмова, суть якої вона (свідок) не чула. Вона (свідок) не бачила, чи стояв автомобіль ОСОБА_2 на місці ДТП після зіткнення, виходила до працівників поліції, надавала пояснення з приводу ДТП, підписувала якісь документи. Вона (свідок) не може сказати, яка була товщина снігу була на місці зіткнення та який був сніг: рихлий чи ні.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 1 лютого 2019 року він чекав на відкриття магазину, бачив, як ОСОБА_1 загруз на автобусі, намагався виїхати, здавав назад. У цей час ззаду автобуса автомобілем під`їхав ОСОБА_2 . Він (свідок) не підходив до місця ДТП, пошкоджень не бачив. На дорозі лежав сніг, але не йшов. Він (свідок) не звертав увагу на те, чи чищені були дороги. На майданчику, де стояв автобус, товщина снігу була десь 15-20 см. Автобус загруз, буксував, розкачувався вперед-назад і виїхав лише з третього разу. У той час, як автобус робив розкачувався, ззаду автобуса під`їхав на автомобілі ОСОБА_2 У автобуса не було можливості поїхати вперед, так як він застряг. Майданчик, на якому стояв автобус, не чиститься, трактор прочищає лише центральну дорогу. Коли він (свідок) вийшов з магазину, то машини ОСОБА_2 вже не було на місці зіткнення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 1 лютого 2019 року він від людей чув про ДТП, яка сталася між автобусом під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем під керуванням ОСОБА_2 Майданчик, на якому відбулося зіткнення транспортних засобів, обов`язково чиститься підприємством, у якому він працює. 1 лютого 2019 року він (свідок) давав вказівку чистити дороги, тому може стверджувати, що в цей день дорога чистилася. На прочистку доріг трактор виїжджає не пізніше 5-ї години ранку, а тому до 7 години 30 хвилин майданчик вже був прочищений.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 1 лютого 2019 року зранку їхав з м. Ніжин Чернігівської області, по дорозі підібрав ОСОБА_2 , який йшов біля Мринського ВУПЗГ. ОСОБА_2 розповів, що відбулася дорожньо-транспортна пригода, під час якої його автомобіль отримав механічні ушкодження. Він (свідок) бачив, що біля школи стояв автомобіль ОСОБА_2 , висадив останнього та поїхав. Зі свого автомобіля він (свідок) не виходив, не дивився на наслідки ДТП. Біля школи вони були десь біля 10-ї години, автомобіль ОСОБА_2 стояв на місці зіткнення, а автобуса не було. У м. Ніжин Чернігівської області він (свідок) їхав сам, з дому виїхав приблизно о 7 годині 30 хвилин, так як бачив, що на зупинці стояли люди. Повертався з м. Ніжина Чернігівської області близько 10 години. ОСОБА_2 він (свідок) забрав не доїжджаючи 100-200 м до нової прохідної та підвіз його близько 3 км. ОСОБА_2 йшов в сторону центра села.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що її робоче місце знаходиться навпроти школи. 1 лютого 2019 року о 9 годині 00 хвилин вона (свідок) прийшла на роботу, а назустріч їй йшла ОСОБА_6 , яка розповіла їй про ДТП і сказала, що буде свідчити. О 10 годині до неї (свідка) на роботу прийшов ОСОБА_2 , вони пішли до Стратілата, запитали як зателефонувати у м. Чернігів. ОСОБА_2 зателефонував у поліцію з її телефону. Приїхали працівники поліції, оглянули місце ДТП і поїхали по ОСОБА_1 Коли привезли ОСОБА_1 , то він підійшов до неї (свідка) і сказав, що напише розписку, що віддасть гроші, на що вона відповіла, що ніяких розписок не буде. Після цього працівники поліції робили огляд, заміри, потім у сільській раді опитували свідків. Після того опитування свідків та підпису необхідних документів, вони поїхали в «Оранту», перед цим сповістивши страхового агента про ДТП. Після цього була проведена експертиза автомобіля, збитки були оцінені на 24 000 грн., ремонт автомобіля до цього часу не робився. ОСОБА_1 визнавав себе винним, пояснював працівникам поліції, що він поспішав, не бачив, що позаду автобуса стояв автомобіль. ОСОБА_2 розповідав, що зупинив автомобіль за 3 м від автобуса, вийшла ОСОБА_6 , а водій автобуса здав назад і здійснив наїзд на автомобіль. ОСОБА_1 був присутнім при огляді місця ДТП.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він працює на посаді поліцейського СРПП № 3 Носівського відділення поліції Ніжинського відділу поліції ГУ НП у Чернігівській області. 1 лютого 2019 року по виклику він з іншими поліцейськими приїхав до місця даної ДТП, було відібрано пояснення в учасників ДТП та складено протоколи про адміністративні правопорушення на ОСОБА_1 за ст.ст. 124, ст. 122-4 КУпАП. ДТП сталося 1 лютого 2019 року о 7 годині 45 хвилин. На службу лінії «102» ОСОБА_2 повідомив о 12-й годині. Коли вони по виклику приїхали на місце ДТП, то ОСОБА_2 повідомив, що сталася ДТП о 7 годині 45 хвилин і те, що вони з ОСОБА_1 говорили на місці про те, що ОСОБА_1 відшкодує збитки, після чого останній поїхав. ОСОБА_1 визнавав себе винним у вчиненні зазначених правопорушень. На схемі місця ДТП не було вказано автобус, оскільки водій автобуса залишив місце ДТП. У день ДТП була ожеледиця, сніг був вкатаний. Про підписи учасників ДТП він (свідок) забув з неуважності.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, думку захисника та представника потерпілої, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Частиною 3 ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями, які виразились в порушенні пунктів 10.1, 10.9 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про те, що достатнім та необхідним для його виховання буде адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 124, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, призначивши стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працезданих осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання даної постанови стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Киреєв