ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/8135/19 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/883/19 Крівцов Д.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Головка Ігоря Вячеславовича на постанову Московського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

12 травня 2019 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ОБ № 140482, о 01-23 год. в м. Харкові по вул. Героїв Праці, біля буд. № 25, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Yamaha FZ-1» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest 6820» та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання заступника директора комунального позашкільного навчального закладу «Харківський міський комплексний центр клубів за місцем проживання» ОСОБА_6 , а також представника ОСОБА_1 - адвоката Головко І.В. про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудовому колективу.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Головко І.В. подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив наступне.

З матеріалах справи не вбачається беззаперечних доказів знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та його відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилається, що згідно відеозапису ОСОБА_1 не мав порушення координації рухів та порушення мови. З відеозапису не вбачається, що інспектор поліції пропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що пояснення свідків шаблонні, заповненні почерком однієї особи, підпису дуже схожі. За вказаних обставин вважає, що пояснення свідків не можуть бути належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, адвокат вважає, що відмова суду про передачу ОСОБА_1 про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудовому колективу не відповідає вимогам ст. ст. 21, 23, 280 КУпАП, ОСОБА_1 має позитивну характеристику, не веде аморальний спосіб життя. Захисник вважає, що у даній справі цілі закріплені ст. 23 КУпАП можливо досягнути шляхом громадського впливу на ОСОБА_1 без накладення на нього адміністративного стягнення.

Просить скасувати Московського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, передавши матеріали на розгляд трудовому колективу Комунального позашкільного навчального закладу «Харківський міський комплексний центр клубів за місцем проживання» для застосування заходів громадського впливу.

В клопотанні про поновлення строку адвокат Головко І.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду посилаючись, що постановою Харківського апеляційного суду від 08 липня 2019 року його апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з відсутністю витягу з договору про надання правової допомоги.

Враховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити клопотання адвоката та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду.

В призначене судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 277-2, ч. 5 ст. 294 КУпАП.

16 липня 2019 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Головко І.В. подав клопотання про відкладення судового засідання, в якому зазначив, що перебуває у невідкладному відрядження у м. Києві у зв`язку з розглядом заяви про відвід судді, поданої 22 травня 2019 року. При цьому, клопотання адвокатом подано особисто 16 липня 2019 року о 10-45 год. через канцелярію Харківського апеляційного суду.

В ч. 4 ст. 294 КУпАП встановлені строки перегляду постанови суду першої інстанції відповідно до яких, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Виходячи з вищезазначеного та вимог ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду постанови, неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не поважних причин відсутності захисника, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П. 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

У розумінні вимог ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

П. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція 2) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 1400482 від 12 травня 2019 року, поліцейським складено саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest 6820» та в закладі охорони здоров`я.

Згідно відеозапису з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 керуючи мотоциклом «Yamaha FZ-1» д.н.з. НОМЕР_1 проїхав за забороняючий червоний сигнал світлофору, деякий час не виконував вимогу про зупинку, створював аварійну обстановку. При цьому на відеозаписі зафіксовано пропозицію поліцейського ОСОБА_1 пройти огляд як на місці запинка так і в закладі охорони здоров`я, в обох випадках ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

Стосовно вимоги апеляційної скарги захисника про передачу матеріалів на розгляд трудовому колективу Комунального позашкільного навчального закладу «Харківський міський комплексний центр клубів за місцем проживання» для застосування заходів громадського впливу, апеляційний суд зазначає.

Наявність клопотання трудового колективу Комунального позашкільного навчального закладу «Харківський міський комплексний центр клубів за місцем проживання» не є безумовною підставою для звільнення правопорушника від адміністративно відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Дослідженими доказами які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 керуючи мотоциклом проїхав за забороняючий червоний сигнал світлофору чим створював аварійну обстановку, намагався покинути місце події не виконуючи вимогу поліцейських про зупинку та не виконав законну вимогу поліцейських встановлену п. 2.5. ПДР України.

З врахуванням зазначеного, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про недоцільність застосування відносно ОСОБА_1 заходів громадського впливу.

Крім того апеляційний суд враховує, що клопотання про передачу матеріалів справи на розгляд трудового колективу, характеристика складено та підписано безпосередньо підлеглим ОСОБА_1 його заступником Голівер В.В., рішення зборів трудового колективу на яке посилається в клопотанні ОСОБА_6 в матеріалах справи відсутнє. Безпосередньо до апеляційного суду трудовий колектив Комунального позашкільного навчального закладу «Харківський міський комплексний центр клубів за місцем проживання» не звертався.

В той же час, клопотання адвоката Головка І.В. про передачу матеріалів справи на розгляд трудового не підлягає розгляду, оскільки у захисника інший процесуальний статус, відповідно захисник не є трудовим колективом та не наділений правом виступати від його імені.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень та таким що відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Харківського районного суду Харківської області від 21 червня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 21, 23, 245, 251, 256, 266, 278, 280, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Головку Ігорю Вячеславовичу строк на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року.

Апеляційну захисника ОСОБА_1 - адвоката Головка Ігоря Вячеславовича залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 24 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.М. Бездітко