Справа №461/1972/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

06.03.2019 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , за адресою: м. Львів, вул. Шпитальна, 26, здійснював торгівлю з рук продовольчими товарами у невстановленому місці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 14.03.2019 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , за адресою: м. Львів, вул. Шпитальна, 26, здійснював торгівлю з рук продовольчими товарами у невстановленому місці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 неодноразово не являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (скеруванням рекомендованої кореспонденції). Про причини неявки суд не повідомив. Постанову суду про привід ОСОБА_1 не виконано. Неявку ОСОБА_1 у судове засідання, суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, а тому, з врахуванням положень КУпАП, які встановлюють строки притягнення до адміністративної відповідальності, вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 1 ст.160 КУпАП передбачена відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад вказаних вище адміністративних правопорушень, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №320961 від 15.03.2019 року та рапортами.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.160 КУпАП доведена повністю.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, який раніше притягувався до відповідальності за аналогічні правопорушення, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації предметів торгівлі, оскільки такі згідно протоколу не вилучались.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 36, 160, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.160 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 (двох) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 (тридцять чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 а на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький