Номер провадження: 3/161/4061/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 11 жовтня 2019 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Черняк В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працює на посаді водія у ТОВ «ВТП «Санрайз»

- за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 16 липня 2019 року серії БД №189905, громадянин ОСОБА_1 16 липня 2019 року о 08 год. 55 хв. керуючи транспортним засобом Богдан А09202, державний номер НОМЕР_1 , у м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого, 2, був не уважним, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення (наїзд) на припаркований автомобіль Volkswagen, НОМЕР_4 , під керування громадянки ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дії кваліфіковані поліцейським як порушення пунктів 2.3 «б», 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Він же, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16 липня 2019 року серії БД №189906, в той самий час, місці та керуючи тим самим транспортним засобом, був причетний до ДТП і залишив місце пригоди не повідомивши працівників поліції. Дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.10 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненому правопорушенні та пояснив, що у той день здійснював рейс на маршрутному таксі №2 у м. Луцьку, але ДТП не вчиняв, оскільки потерпіла у своїх поясненнях самостійно вказує, що ДТП здійснило маршрутне таксі з номерним знаком НОМЕР_2 , а не НОМЕР_3, що в подальшому було виправлено в її письмових поясненнях.

Вивчивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, з наступних підстав.

Так з матеріалів справи слідує, що причетність водія ОСОБА_1 до ДТП стверджується лише письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , яка вказала, що водій маршрутного таксі №2 з реєстраційним номером НОМЕР_3 збив на її машині бокове скло заднього виду з боку сидіння водія, зі слів інших свідків, яких саме не зазначила.

Будь-яких інших доказів причетності ОСОБА_1 до ДТП матеріали справи не містять.

Однак, суддя не приймає до уваги вказані письмові пояснення потерпілої, оскільки вони містять в собі незастережені виправлення в частині зазначення номерного знаку маршрутного таксі, яке нібито вчинило ДТП, оскільки першочергово в них зазначений реєстраційний номер маршрутного таксі «НОМЕР_2», а в подальшому здійснено незастережене виправлення на «НОМЕР_3».

Крім того у судовому засіданні ОСОБА_1 надав фотоматеріали, з яких слідує, що в м. Луцьку дійсно наявне маршрутне таксі НОМЕР_1, яке здійснює перевезення за маршрутом №2, а згідно маршрутного листа в той день ОСОБА_1 керував маршрутним таксі НОМЕР_1.

Частиною третьою статті 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За усталеної практикою Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративні правопорушення, в яких санкція статті передбачає накладення стягнення у вигляді арешту чи позбавлення права на керування транспортним засобом (до яких відносяться і ст.ст.124, 122-4 КУпАП) прирівнюється до кримінального обвинувачення, а отже суд повинен застосовувати у даному випадку всі гарантії, які передбачені для захисту особи від кримінального переслідування, в тому числі приписи ч.3 ст.62 Конституції України.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Малофєєва проти Росії», у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У зв`язку з вищевикладеним, матеріали справи про адміністративне правопорушення постановою судді від 07 серпня 2019 року направлялися на доопрацювання, однак жодних інших матеріалів суду надано не було.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки єдиним доказом причетності ОСОБА_1 до ДТП є письмові пояснення потерпілої, які є сумнівними бо мають незастережені виправлення, а також ґрунтуються на показах інших, не ідентифікованих, осіб, суддя дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, а отже провадження у справі слід закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк