Провадження № 3/761/5397/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Трубніков Андій Володимирович, за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №10 Дяченка В.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об*єднані матеріали, які надійшли з з Управління захисту економіки у місті Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Городище, Черкаської обл., українки, громадянки України, одруженої, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , тимчаосо не працюючої, не є особою, звільненою від сплати судового збору , -

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного ревізора-інспектора відділу камеральних перевірок податкової звітності з податку на прибуток управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у м. Києві, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 .частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, 16.01.2018 припинивши виконання функцій держави, 04.05.2019 несвоєчасно без поважних причин подала на офіційний веб - сайт Національного агентства з питань запобігання корупції в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного державного ревізора-інспектора відділу камеральних перевірок податкової звітності з податку на прибуток управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у м. Києві, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, 16.01.2018 фактично припинивши виконання функцій держави, 03.05.2019 несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за що передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнала, при цьому надала пояснення про те, що дане діяння вчинено нею було не умисно, оскільки вона при звівльненні у вдділі кадрів заповнювала (підписувала) велику кількість документів, а тому порядок подання декларації при звільненні зрозуміла не чітко. При цьому під час звільнення у відділі кадрів ГУ ДФС у м. Києві їй повідомили про необхідність подання декларації за минулий 2017 рік, із зазначенням назви «після звільнення». 31.03.2018 нею було подано вказану декларацію за минулий 2017 рік із назвою «після звільнення». У кінці квітня 2019 року отримала листа із НАЗК щодо необхідності подання двох типів декларації, а саме декларації перед звільненням, яка має містити інформацію станом на день її звільнення, тобто з 01.01.2018 по 16.01.2018 та декларацію після звільнення за весь 2018 рік. Одразу після отримання вказаного листа, у встановлений десятиденний термін вона опублікувала два типи декларації.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , думку прокурора, який вказав на наявність підстав для визнання особи винною та притягнення до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що відповідно до наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 07.06.2017 №516-о ОСОБА_1 , призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу камеральних перевірок податкової звітності з податку на прибуток управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у м. Києві. Даним наказом ОСОБА_1 підтверджено спеціальне звання інспектора податкової та митної справи II рангу.

Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20 квітня 2016 року «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальним званнями» визначено, що спеціальне звання інспектора податкової та митної справи III рангу співвідноситься до 6 рангу державного службовця.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про державну службу» державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "В", присвоюють - 6, 7, 8, 9 ранг.

Статтею 8 Закону України «Про державну службу» визначено, що державний службовець зобов`язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 обіймаючи посаду головного державного ревізора- інспектора відділу камеральних перевірок податкової звітності з податку на прибуток управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у м. Києві, яка відноситься до категорії «В» державної служби являється суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», як на державного службовця.

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 10.01.2018 №30-о ОСОБА_1 , головного державного ревізора-інспектора відділу камеральних перевірок податкової звітності з податку на прибуток управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у м. Києві, з 16.01.2018 звільнено із займаної посади за угодою сторін.

16.01.2018 ОСОБА_1 ознайомлена із вимогами Закону України «Про запобігання корупції» в частині подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі і декларації суб`єкта декларування який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком, у якому було припинено таку діяльність.

Абзацом 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 статті 45 даного Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Також Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції"".

Отже, ОСОБА_1 , 16.01.2018 припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язана до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року, подавати в установленому частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру.

Також ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, під час припинення виконання функцій держави за угодою сторін, була зобов`язана подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше дня такого припинення, зазначивши при цьому період який не був охоплений деклараціями, раніше поданими останньою, та містити інформацію станом на останній день такого періоду.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, 16.01.2018 фактично припинивши виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин 04.05.2019 подала декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік (після звільнення).

Окрім іншого, ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, 16.01.2018 фактично припинивши виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин 03.05.2019 подала декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями.

При цьому, як зазначено у протоколах про адміністративне правопорушення, пов*язане з корупцією, датою виявлення таких правопорушень є дата зібрання таких матеріалів та складання відповідного протоколу, а саме 14.06.2019, тобто момент з`ясування всіх необхідних даних і надання пояснень, оскільки, як стверджує особа, яка склала протокол, лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення за частиною першою статті 1726 КУпАП.

У той же час таке твердження, викладене у протоколі, а також і наявний у справі запит від УЗЕ у м.Києві ДЗЕ НПУ від 03.04.2019 року, згідно якого витребовується іноформація від ГУ ДФС у м.Києві, є об*єктивно неспроможними, оскільки, як вбачається з інших матеріалів справи, складанню протоколів щодо ОСОБА_1 передувало отримання матеріалів з особової справи останньої з ГУ ДФС у м.Києві, що також займає певний часовий проміжок та поза розумним сумнівом не може бути виконано в межах одного робочого дня 14.06.2019 року.

Окрім іншого слід зауважити, що ч.2 ст. 49 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Тобто у даному випадку повноважна особа ГУ ДФС у м.Києві зобов*язана була перевірити та повідомити НАЗК про випадок неподання (несвоєчасного подання) двох типів декларацій ОСОБА_1 упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту, що визначено Порядком перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій.

При цьому слід зауважити, що інкриміновані ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у даному випадку не є триваючими, а подія адміністративного правопорушення у даному випадку є разовою і строк для накладення адміністративного стягнення має обраховуватись з дня його виявлення, як це передбачено ч.3 ст.38 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Згідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У зв`язку із зазначеним суд приходить до висновку, що оскільки з дня виявлення адміністративного корупційного правопорушення, а саме з 03 квітня 2019 року, минуло понад три місяці, то відповідно до ч.3 ст. 38 КупАП адміністративне стягнення на особу, яка притягується до відповідальності не може бути накладено, а провадження у справі у відповідності до ст.247 п.7 КУпАП підлягає закриттю.

Судовий збір, у зв*язку із закриттям провадження у справі, з винної особи стягненню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 40-1, ч.1 ст.172-6, 221, 247, 279-280, 283-285 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, Законому України «Про запобігання корупції», суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП .

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити, у зв*язку із закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м.Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В.Трубніков