ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

26 липня 2019 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 а, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, тимчасово не працюючого,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,-

за ч. 4 ст.121 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

29 травня 2019 року о 08 годині 10 хвилин на 44 км. а/д Бориспіль-Дніпро, ОСОБА_1 керував вантажним автомобілем DAF-FT-ХF 105.460 н.з. НОМЕР_1 , який підлягає проходженню обов`язковому технічному огляду, згідно ст. 35 ЗУ "Про дорожній рух" та своєчасно не пройшов його, порушив п.п. 31.3(б) ПДР ст. 121 ч. 3 КУпАП, чим повторно вчинив протягом року порушення, передбачене ч.1 тач.3 ст. 121 КУпАП, про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у скоєному визнав повністю. Просив суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він за професією водій, іншої професії не має. На його утриманні знаходиться дружина, яка на даний час є непрацевлаштованою, двоє малолітніх дітей: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також теща - ОСОБА_4 , яка являється пенсіонеркою, одержує мізерну пенсію, та матір ОСОБА_5 , яка хворіє. Позбавлення його права керування транспортними засобами, з вищезазначених причин, значно відобразиться на матеріальному становищі та існуванні його сім`ї. З урахуванням викладеного, просить суд накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

В судовому засіданні долучив до матеріалів справи копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, медичну довідку на ОСОБА_5 та копію пенсійного посвідчення на ОСОБА_4 .

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 - визнано його щире каяття.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 за ч. 4 ст.121 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ОБ № 002584 від 29.05.2019 року; інформацією про порушення ОСОБА_1 ПДР України на протязі року, а також поясненнями самого правопорушника у судовому засіданні, відповідно до яких він дійсно вчинив зазначене правопорушення за вищевикладених обставин.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що останній вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ч. 4 ст.121 КУпАП.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , те, що у скоєному він розкаюється, має на утриманні двох малолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження, дружину, яка на даний час є непрацевлаштованою, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу а також теща - ОСОБА_4 , яка являється пенсіонеркою, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 5 діб, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 33, ст. 40-1 , ст. 121 ч.4, ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП та накласти стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула