ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду м.Чернівців від 16.05.2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівців від 16.05.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн.20 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Загальний борг по виплаті аліментів станом на 01.04.2019 р. становить 40178 грн.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати цю постанову суду та провадження по справі закрити. Також просив надати відстрочку для погашення заборгованості, в разі підтвердження його батьківства генетичною експертизою.

На обґрунтування своїх вимог апелянт вказував, що в 2005 році у нього був зареєстрований шлюб з ОСОБА_2 В липня 2006 року ОСОБА_2 народила доньку, до якої його не підпускала, а лише надала дитині його прізвище. В 2007 році ОСОБА_2 подала на розлучення. На його неодноразові звернення щодо призначення генетичної експертизи щодо встановлення батьківства ОСОБА_2 відмовлялась, а лише наполягала на стягненні аліментів. З того часу, а саме з 2011 року вони припинили спілкування, і він від неї не отримував ні позови, ні листи про стягнення з нього аліментів. А тому він переконався, що не є батьком дитини ОСОБА_2 .

ЄУНСС 726/760/19 справа №33/822/298/19 головуючий у 1 інстанції Проскурняк І . Г.

Вказував також, що в травні 2018 року йому було вручено повідомлення з державної виконавчої служби про стягнення з нього боргу. Жодних заяв, рішень суду, виконавчих листів йому не було надано для ознайомлення. Тільки через рік в третьому відділі виконавчої служби йому показали документи про стягнення з нього аліментів.

Також апелянт посилався на численні та тривалі порушення вимог Закону працівниками виконавчої служби, що призвели до суттєвих протиправних і незаконних наслідків стосовно нього, дитини та стягувача, з незалежних від нього обставин. Адже він офіційно працював на підприємствах та не змінював місце свого проживання.

Заслухавши ОСОБА_1 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ст.294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки апелянтом не оспорюється той факт, що в травні 2018 року йому було вручено повідомлення про наявність виконавчого провадження щодо нього про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, в цій постанові не наводяться докази на підтвердження цих обставин.

Згідно виконавчого листа, виданого Дубенським міськрайонним судом Рівненської області від 26.04.2007 р., вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 12.02.2007 р. і до її повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 183-1 КУпАП, несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 вбачається, що за останні 6 місяців а саме: з жовтня 2018 р. по березень 2019 р. ОСОБА_1 не здійснив жодної виплати аліментів на утримання дочки. (а.с.5)

Оскільки апелянтом не надано підтверджуючих документів, копій квитанцій про сплату аліментів на дитину за останні 6 місяців, твердження останнього про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП є необґрунтованим.

Що стосується чисельних порушень в діях державних/приватних виконавців, то такі дії можуть бути оскаржені до Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області або в судовому порядку, згідно вимог КАС України та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Вимоги апелянта про надання відстрочки для погашення заборгованості зі сплати аліментів не входить до компетенції суду апеляційної інстанції при розгляді справи про вчинення адміністративного правопорушення, а тому не можуть бути задоволені.

З урахуванням досліджених по справі доказів, вважаю, що прийняте судом рішення є законним, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття провадження немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівців від 16.05.2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.183-1 ч.1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія.Згідно з оригіналом: суддя