1Справа № 335/6957/19 3/335/1133/2019
ПОСТАНОВА
про притягнення до адміністративної відповідальності
11 липня 2019 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П. розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.
16.06.2019 о 17:30 год. в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 91, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Деу Ланос», д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком медичного закладу № 2634. Від керування відсторонений шляхом заїзду в паркувальний карман.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що спочатку він проходив огляд на стан сп`яніння місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», від проходження огляду не відмовлявся, однак прилад нічого не показав. Далі, огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений у лікаря-нарколога. Не заперечує, що вживав алкогольні напої, однак не 16.05.2019, а напередодні 15.05.2019. Із результатами огляду не згоден. Також вказав, що йому не було одразу видано копію висновку щодо результатів огляду. Крім цього, послався на незадовільний стан здоров`я. У випадку накладення стягнення просив не позбавляти його права керуванням транспортними засобами.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, у т.ч. відтворивши долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відеореєстраторів поліцейських, суд дійшов таких висновків.
Так, пункт 2.9а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення (крім протоколу серії ОБ № 131826) містяться такі докази.
Заява ОСОБА_1 про видачу копії висновку щодо результату огляду на стан сп`яніння (отримав копію 18.06.2019); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (не проводився у зв`язку з відмовою); направлення на огляд водія транспортного засобу до КУ ЗОКНД з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписане 16.06.2019 на ім`я ОСОБА_1 ; висновок КУ «ОКНД» ЗОР від 16.06.2019 № 2634 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; довідка з бази даних підсистеми «Адмінпрактика»; рапорт поліцейського; витяг з бази даних «Армор».
Крім цього, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом з відеореєстраторів поліцейських.
Так, з досліджених відеозаписів та письмових доказів випливає, що після зупинки ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», однак, ОСОБА_1 його фактично не пройшов, оскільки в присутності двох свідків не виконував вказівки поліцейського щодо порядку проведення огляду. Фактично огляд не вдалось провести з вини ОСОБА_1 . Зазначене також зафіксовано в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (не проводився у зв`язку з відмовою) від 16.06.2019.
Після цього, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що він погодився. Огляд був проведений лікарем-наркологом КУ «ОКНД» ЗОР, що також підтверджується висновком від 16.06.2019 № 2634. Згідно відеозапису у ОСОБА_1 було встановлено ступінь сп`яніння 1,58 проміле.
Отже, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази, які доводять вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.
Водночас, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було одразу видано копію висновку щодо результатів огляду на стан сп`яніння. Дійсно, як випливає із заяви ОСОБА_1 про видачу копії висновку щодо результату огляду на стан сп`яніння він отримав копію вказаного висновку, а також інші матеріали справи 18.06.2019. Однак це не впливає на висновок суду, оскільки оцінка доказів та розгляд справи відбувається в суді, а не на місці проведення огляду. Станом на день розгляду справи судом в розпорядженні ОСОБА_1 були всі необхідні матеріали, він мав достатньо часу щоб звернутись за правовою допомогою, а відтак відсутні підстави вважати, що його право на захист було порушене.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння.
Відповідно до статті 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у т.ч. зафіксованому в автоматичному режимі.
З вказаних підстав судом не можуть бути взяті до уваги посилання ОСОБА_1 на незадовільний стан здоров`я. Крім цього, зазначені твердження не були підтверджені жодними доказами.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не є додатковим або альтернативним, а навпаки є основним, та не може застосовуватись на розсуд суду.
На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена, на підставі ст. 294 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду.
Суддя І.П. Соболєва