Справа № 693/770/19
Провадження № 3/693/238/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

01.11.2019 р. м. Жашків

Суддя Жашківського районного суду Черкаської області Пічкур С.Д., за участю секретаря судового засідання: Олійник С.І.,

прокурора: Ковальської Л.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , місце роботи та посада: завідуючий Жашківською державною нотаріальною конторою, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП),

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 20.06.2019 року, який складені уповноваженою особою Управління захисту економіки в Черкаській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України (протокол №39/2019 ) ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідуючого Жашківською державною нотаріальною конторою вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за наступних обставин.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 39/2019 від 20.06.2019 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду завідуючого Жашківською державною нотаріальною конторою, який, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, примітки до статті 172-6 КУпАП, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що вчасно намагався подати декларацію за 2017 рік, однак відбувалися технічні проблеми з формування і відправлення декларацій. Будь-якого умислу за невчасне неподання декларацій у нього не було.

Прокурор у судовому засіданні, просив закрити справу у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений після спливу трьох місяців з дня його виявлення.

Суд вислухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та відповідні до них правовідносини, дійшов таких висновків.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 зазначено, що днем виявлення правопорушень є 20 червня 2019 року.

З даним твердженням суд погодитися не може з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посаду завідуючого нотаріальною конторою, віднесено до суб`єктів уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та які несуть відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

За положеннями ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №959/29089 від 15.07.2016р., щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Крім цього, зазначена у пункті 1 цього ж рішення декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Стаття 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначає порядок та підстави подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує, встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну та/або цивільно-правову відповідальність.

До правопорушень, пов`язаних з корупцією належить також порушення вимог фінансового контролю, передбачене статтею 172-6 КУпАП.

Частиною 1статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», при цьому суб`єктом правопорушень за цією статтею є особи, які відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч.1 статтею 172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Із суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 245 КпАП України, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КпАП України, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України», суд вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

В контексті рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляють особа, яка склала протокол про адміністративне порушення, та прокурор, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається із матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав свою декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік 14.04.2018 року.

В протоколі зазначається, що датою виявлення правопорушення є 20 червня 2019 року, проте, за матеріалами справи посадовій особі, яка проводила перевірку та складала протокол про адміністративне правопорушення про виявлений факт порушення було відомо ще 28 лютого 2019 року.

Згідно листа Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 16 жовтня 2019 року №10160/12-11/5498, на запит Управління захисту економіки в Черкаській області, копія наказу про призначення на посаду ОСОБА_1 та його характеристики видані 18 березня 2019 року. Крім вказаних документів (які без дати та вихідного номера), до протоколу додається копія декларації та листи НАЗК, в той же час протокол про адміністративне правопорушення складений 20 червня 2019 року, тобто через три місяці після його фактичного виявлення.

Зволікання зі складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст. 38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 13 "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією".

Відповідно до ч. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Враховуючи, що основним фактором, який впливає на перебіг строків накладення стягнення є момент його виявлення, збирання доказів на підтвердження правопорушення не відтерміновує початку цього строку.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 172-6, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: С. Д. Пічкур