Справа № 469/1212/19
№ 3/469/443/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року смт.Березанка

Суддя Березанського районного суду Миколаївської області Гапоненко Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Потриваєвої М.А.,

прокурора Беднарського В.Є.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Вороненко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Миколаївського управліня Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, утриманців не має, працездатного, тимчасово не працює,

за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Протоколами про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № № 22 та 23 від 23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених відповідно частиною 1 та частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто за неповідомлення у встановленому законом випадку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

За змістом протоколів ОСОБА_1 відповідно до наказу №53 о/с від 13 березня 2017 року Головного управління Національної поліції в Миколаївській області призначено інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції.

04 жовтня 2019 приблизно о 20 год.00 хв. в с.Щасливе Березанського району Миколаївської області, перебуваючи в добовому наряді, у формі працівника поліції, у ході виконання службових обов`язків, на службовому автомобілі «Mitsubishi Оutlander», н/з НОМЕР_1 (на синьому фоні), здійснювала патрулювання вулиць група швидкого реагування у складі працівників Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області: інспектора СРПП № 4 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та поліцейського СРПП № 2 сержанта поліції Петрука Євгенія Валерійовича, які помітили словесний конфлікт між місцевим мешканцем ОСОБА_2 та невідомим чоловіком та з метою недопущення адміністративних правопорушень та порушень публічного порядку під`їхали до них, щоб з`ясувати обставини події. ОСОБА_2 зазначив, що вони бажають вирішити конфлікт мирним шляхом без втручання поліції, а також повідомив, що вказаний чоловік пошкодив паркан його будинку. Особою, яка пошкодила паркан будинку, виявився ОСОБА_3 , який також відмовився від написання заяв Після цього ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , з їх слів, продовжили патрулювання у зоні оперативного реагування.

Цього ж дня о 21 год.02 хв. зі служби «102» до Головного управління національної поліції в Миколаївській області надійшла інформація щодо нанесення тілесних ушкоджень працівниками сектору реагування патрульної поліції Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області мешканцю с.Іванівка Миколаївського району Миколаївської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що 04 жовтня 2019 року у вечірній час він, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, прибув у с.Щасливе Березанського району, де між ним та місцевим мешканцем виник словесний конфлікт. Після цього він пішов в напрямку автомобільної дороги, але його наздогнали двоє невідомих осіб, які його схопили та повалили на землю. Через деякий час до них під`їхав наряд поліції в кількості двох працівників на службовому автомобілі «Mitsubishi Outlander», які його зв`язали мотузкою та почали наносити удари роками та ногами по різним частинам тіла. У подальшому, зі слів ОСОБА_3 , поліцейські на автомобілі відвезли його неподалік с.Іванівка Миколаївського району та залишили зв`язаним. Звільнившись, ОСОБА_3 зателефонував на спецлінію «102» та повідомив про протиправні дії працівників поліції відносно нього, а саме про вчинення кримінального правопорушення. Вказана подія була зареєстрована до журналу єдиного обліку Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області за №3476 від 04 жовтня 2019 року.

У подальшому, керуючись наказом №111 МВС України від 16.02.2018 року «Про затвердження Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», о 21 год.30 хв. старший інспектор-черговий СРПП №4 Березанського ВП Очаківського ВП ГУ НП в Миколаївській області Ворона Т.М. повідомила наряд слідчо-оперативної групи Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області про факт побиття ОСОБА_3 співробітниками поліції, сигнал про який надійшов зі служби «102».

Крім того, старшим інспектором-черговим СРПП №4 Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській Вороною Т.М., на виконання вимог зазначеного наказу, засобом мобільного зв`язку було проінформовано про факт побиття ОСОБА_3 наряд СРПП у складі співробітників поліції: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , оскільки вони знаходились у зоні оперативного реагування, виконували завдання із забезпечення публічного (громадського) порядку, взаємодії з населенням, безпеки дорожнього руху, попередження правопорушень або подій, оперативного реагування на них.

Також, ОСОБА_6 у своєму поясненні зазначила, що віддала розпорядження про прибуття ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до Березанського ВП, зазначивши, що скаргу ОСОБА_7 на дії працівників поліції буде відпрацьовувати слідчо-оперативна група, яка знаходиться на добовому чергуванні.

Однак, 05 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , ігноруючи розпорядження старшого чергового-інспектора СРПП №4 Ворони Т.М., самостійно повернулися у с.Щасливе Березанського району Миколаївської області.

Цього ж дня ОСОБА_1 , який 04 жовтня 2019 року заступив на чергування відповідальним від керівництва Березанського ВП ГУНП в Миколаївській області, відібрав пояснення від ОСОБА_2 щодо обставин побиття ОСОБА_3 .

При цьому ОСОБА_1 та ОСОБА_9 достовірно було відомо, що скарга щодо обставин побиття працівниками поліції, яка надійшла зі служби «102», стосується їх наряду, який 04 жовтня 2019 року виконував завдання із забезпечення публічного (громадського) порядку у зоні оперативного реагування, а саме у с.Щасливе Береезанського району Миколаївської області.

Крім того, однією із сторін, з якою 04 жовтня 2019 року у заявника ( ОСОБА_3 ) виник конфлікт, був ОСОБА_2 , про що було відомо ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , оскільки останні пропонували йому, з їх слів, написати заяву щодо вчинення протиправних дій ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_1 як суб`єкт, визначений у пункті «з» (поліцейські) п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», повинен виконувати вимоги та зобов`язання, покладені на нього цим Законом.

У ОСОБА_1 реальний конфлікт проявлявся у суперечності між приватним інтересом (майновий інтерес) та його службовими повноваженнями, що в свою чергу вплинуло на об`єктивність та упередженість вчинення дій.

ОСОБА_1 як працівнику поліції було відомо, що у випадку, якби під час проведення службового розслідування за зверненням ОСОБА_3 відносно наряду сектору реагування патрульної поліції Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, у складі якого він 04 жовтня 2019 року перебував разом з ОСОБА_4 , буде встановлено порушення, то керівництво ГУНП в Миколаївській області притягнуло б весь склад СРПП (у тому числі його як відповідального) до дисциплінарної відповідальності, що в свою чергу вплинуло б на розмір грошового забезпечення у вигляді премій, відстрочку для отримання чергового спеціального звання та переміщення по службі.

Також ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій відносно ОСОБА_3 , який у своєму поясненні повідомляв, що може впізнати співробітників поліції, які 04 жовтня 2019 року нанесли йому тілесні ушкодження, розуміючи які шкідливі наслідки можуть наступити для нього та ОСОБА_11 , а саме у вигляді відкриття кримінального провадження територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Миколаєві та можливого притягнення до кримінальної відповідальності, умисно прийняв пояснення від ОСОБА_2 , з метою укриття обставин побиття заявника ( ОСОБА_3 ).

05 жовтня 2019 року керуючись вимогами Закону України «Про звернення громадян» та «Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 року №930, за заявою ОСОБА_3 за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень працівниками поліції, проведено перевірку та матеріали, для прийняття рішення у порядку ст.214 КПК України направлені до територіального бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві (вих.№5461/68-2019 від 05.10.2019).

Крім того, прийнявши пояснення від ОСОБА_2 , відобразивши у ньому потрібний для себе та ОСОБА_11 зміст, ОСОБА_1 неправомірно використав надані йому службові повноваження, а саме використав їх в особистих цілях, тим самим порушив вимоги зазначені у його посадовій інструкції, а саме розділу «відповідальність інспектора ГРПП» (посадова інструкція інспектора ГРПП Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Сліпченка О.О. №1138/9ви/68-2019 від 18.03.2019).

Таким чином, ОСОБА_1 , відповідно до ст.ст.31, 33 Закону України «Про Національну поліцію», застосував превентивний поліцейський захід у вигляді опитування ОСОБА_2 .

Відповідно до наданих пояснень т.в.о. начальника Березанського ВП Очаківського ВІІ ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Чуба Д.Г та старшого інспектора-чергового СРПП №4 капітана поліції Ворони Т.М., відповіді управління кадрового забезпечення ГУНП в Миколаївській області №6229/14-2019 від 17.10.2019 року на запит Миколаївського управління ДВБ НПУ, протягом 04-06 жовтня 2019 року, повідомлень про наявність у ОСОБА_1 та ОСОБА_11 реального та потенційного конфлікту інтересів під час виконання ними службових обов`язків, не надходили.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП не визнав, суду пояснив, що з 05 серпня 2014 року по 06 листопада 2019 року він працював на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції, і 04 жовтня 2019 року разом з ОСОБА_4 у ході патрулювання близько 20 год. 00 хв., на одній із вулиць с.Щасливе Березанського району Миколаївської області помітив словесний конфлікт між місцевим мешканцем ОСОБА_2 та невідомим чоловіком. З метою недопущення адміністративних правопорушень та порушень публічного порядку вони під`їхали до них, щоб з`ясувати обставини події. ОСОБА_2 повідомив, що вказаний чоловік пошкодив паркан його будинку. Від написання заяв обидві сторони конфлікту відмовилися. Після цього вони продовжили патрулювання у зоні оперативного реагування. Того ж дня після 22 години їм зателефонувала старший інспектор - черговий СРПП №4 Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області Ворона Т.М. та повідомила, що на "102" надійшов сигнал про те, що нібито якісь працівники поліції в селі Щасливе Березанського району Миколаївської області побили чоловіка. Після цього він та ОСОБА_4 повернулися до Березанського відділу поліції, де розповіли т.в.о.начальника Березанського ВП Чубу Д.І., що нікого не били та не вчиняли будь- яких протиправних дій, та за вказівкою ОСОБА_12 поїхали до с.Щасливе Березанського району опитувати свідків, де відібрали пояснення у свідка ОСОБА_2 , з яким розмовляв ОСОБА_4 , а протокол складав ОСОБА_1 Вказаний протокол він у той же день віддав керівництву Березанського ВП Очаківського ВП у Миколаївській області.

Зазначив також, що вони з ОСОБА_4 у той день нікого не били, і до цього часу їм не не повідомлено про підозру у вчиненні будь-яких кримінальних правопорушень, тому вважав складені стосовно нього протоколи про корупційні правопорушення необґрунтованими, просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Також надав до суду письмові пояснення, у яких виклав обставини, аналогічні викладеним при розгляді справи у суді, та зазначив, що у його діях відсутній будь який реальний конфлікт між його приватним (майновий інтересом) та його службовими повноваженнями), оскільки він, працюючи інспектором поліції, сумлінно виконав свою роботу - зібрав матеріали та передав для подальшого реагування керівництву Березанського ВП.

При цьому він діяв у відповідності з вимогами Глави ХІ Порядку дій начальника сектору реагування патрульної поліції щодо реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування чергової служби вищого рівня та ст.33 Закону України «Про національну поліцію».

Також зазначив, що, згідно з ч.8 ст.95 КПК України, «пояснення» не є джерелом доказів, а тому як документ є лише першочерговим елементом, який не здатен вплинути на повне, всебічне й об`єктивне прийняття рішення та справи в цілому. Його вплив на прийняття рішення відсутній, а функціонально-посадових обов`язків приймати рішення, розглядати скарги стосовно себе та в цілому стосовно працівників поліції він не мав.

Захисник Вороненко Т.М., посилаючись на обставини, викладені в усних та письмових поясненнях ОСОБА_1 , просила провадження у адміністративній справі за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав складені відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення та просив застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальних розмірах.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до складених стосовно ОСОБА_1 пртоколів про адміністративне правопорушення, пов`язаних з коруцією, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, за якимиадміністративна відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів (ч.1 ст.172-7 КУпАП) та за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів (ч.2 ст.172-7 КУпАП).

З матеріалів справи та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вбачається, що ОСОБА_1 04 жовтня 2019 року працював на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції та відповідно до пп.«з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Суб`єктивна сторона правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою 1 до зазначеної норми закону, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п.п.1,2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції»; згідно з приміткою 2, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Аналогічне визначення реального конфлікту інтересів наведено також у абз.12 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції».

За змістом абз.11 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції, приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Отже, особисті інтереси суб`єкта корупційних дій мають не просто не співпадати, а створювати конфлікт з інтересами того органу, в якому така особа здійснює діяльність.

Основною суб`єктивною ознакою поняття конфлікту інтересів є внутрішня суперечливість відповідної особи, яка характеризується наявністю усвідомлюваних або інстинктивно-відображених прагнень до віддання переваги у реалізації та забезпеченні власних інтересів над суспільно-корисними, що набуває конкретного втілення у відповідних вчинках.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі ВССУ вих. №223-943/04.17 від 22.05.2017 року, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

3) наявність повноважень на прийняття рішення.

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Таких фактів протоколи про адміністративне правопорушення не містять; посилання на наявність реального конфлікту інтересів є припущенням особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення, не обгрунтованим та не підтвердженим жодними доказами; дані про існування у ОСОБА_1 повноважень на прийняття рішення відсутні; факти існування суперечності між приватним та службовим інтересом та реального впливу її на об"єктивність або неупередженість дій ОСОБА_1 не наведені.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , наведених у вказаних протоколах про вчинення адміністративних правопорушень, не міститься склад правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, дослідивши наявні у справі матеріали, а саме пояснення ОСОБА_1 (а.с.12-13), ОСОБА_12 (а.с.14-16), ОСОБА_6 (а.с.17-19), ОСОБА_4 (а.с.20-21), копію реєстрації заяви ОСОБА_3 (а.с.24), протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) (а.с.25), пояснення ОСОБА_3 (а.с.26-27) та ОСОБА_2 (а.с.29), суд, не вирішуючи питання по суті за заявою ОСОБА_3 , звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які дані, що можуть свідчити про причетність ОСОБА_1 до побиття ОСОБА_3 та медичні дані, що можуть підтвердити факт виявлення у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, їх ступінь тяжкості.

Жоден з наданих суду доказів не свідчить про обізнаність ОСОБА_1 , який категорично заперечує вчинення ним будь-яких протиправних дій щодо ОСОБА_3 , з тим, що заява ОСОБА_3 стосується саме його особи, та, відповідно, про існування приватного інтересу ОСОБА_1 при відпрацюванні заяви ОСОБА_3 .

З наявної у матеріалах справи схеми руху службового автомобіля «Mitsubishi Оutlander», номерний знак НОМЕР_1 , на карті Березанського району за даними Інформаціного порталу Національної поліції (а.с.41) та пояснень ОСОБА_12 (а.с.15) вбачається, щовказаний автомобіль з нарядом ГРПП не покидав межі Березанського району, що узгоджується з посиланнями ОСОБА_1 на його упевненість у тому, що заява ОСОБА_3 не стосується особисто ОСОБА_1 .

Крім того, суд зважає на відсутність доказів того, що ОСОБА_1 , відбираючи пояснення у ОСОБА_2 , відобразив у ньому потрібний для себе та ОСОБА_11 зміст.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що за заявою ОСОБА_3 порушено кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 280, 283, п.1 ст. 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Миколаїського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Дата виготовлення повного тексту постанови 28 грудня 2019 року.

Суддя: