Провадження № 33/801/842/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн 00 к. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 02 листопада 2019 року о 14 год 40 хв. в м. Вінниці по вул. Соборна, 91 він керував транспортним засобом марки «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року, а провадження у справі закрити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч приписам статей 7, 268, 271, 277-2 КУпАП суддя суду першої інстанції розглянув справу без його участі. Суддею місцевого суду не було викликано для допиту свідків та працівників поліції. Протокол про адміністративне правопорушення поліцейським складено за відсутності свідків та не роз`яснено про причину зупинки його транспортного засобу.
Окрім того, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, мотивуючи його тим, що про існування оскаржуваної постанови дізнався 10 жовтня 2019 року, оскільки з 21 серпня 2014 року по 08 квітня 2019 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , що розташована у м. Житомир.
Вказував, що дізнався про існування постанови коли отримав постанову у іншій справі, де у описовій частині зазначалось про те, що він вже раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи 18 грудня 2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області, відомості про отримання ОСОБА_2 оскаржуваної постанови у справі відсутні.
Оскільки підготувати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції до отримання копії такої постанови особою, яка не була присутня під час її проголошення, не можливо, апеляційна скарга ОСОБА_2 подана в межах десятиденного стоку з часу отримання копії постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року, то строк на апеляційне оскарження цієї постанови необхідно поновити.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (частина перша статті 251 КУпАП).
Частиною першою статті 277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Пункт 2 частини першої статті 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання про те, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Як видно матеріалів справи ОСОБА_1 не був повідомлений про час і місце розгляду справи, оскільки у справі не має його розписки про отримання судової повістки про виклик до суду на 18 грудня 2018 року. Зазначення у повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення про його отримання дружиною ОСОБА_1 не можна вважати належним повідомленням ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, тому що стаття 277-2 КУпАП встановлює імперативний припис про вручення повістки не пізніше як за три дні до розгляду справи саме особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. КУпАП не містить положень, які б давали підстави вважати належним сповіщенням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручення повістки членам її сім`ї.
Таким чином, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була розглянута без його повідомлення про час і місце її розгляду, що є безумовною підставою для скасування постанови судді.
Крім того, відповідно до частини третьої статті 35 Закону України «Про національну Поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Цьому обов`язку кориспондується встановлене статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» право водія знати про причини зупинки.
Як видно з матеріалів справи причини зупинки поліцейський ОСОБА_1 не повідомляв, а одразу запропонував проводити огляд на стан наркотичного сп`яніння, що саме по собі вказує на незаконні дії працівника поліції при виконанні своїх професійних обов`язків та порушення ним вимог Закону України «Про національну Поліцію».
Таким чином, оскільки працівником поліції зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 було здійснено незаконно, то усі подальші дії щодо водія ОСОБА_1 , зокрема направлення для проходження огляду на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення вважати законним не можна.
Апеляційний суд звертає також увагу на те, що відповідно до статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 1.7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, працівник поліції мав право доставляти ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції лише за умови його відмови від проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних спеціальних засобів або незгоди з його результатами.
Однак, матеріали справи відомостей про те, що такий огляд пропонувалось пройти ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу і він від його проходження відмовився чи висловив незгоду з його результатами не містять, а тому дії працівників поліції щодо доставлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції законними вважати не можна, а відтак і самі результати такого огляду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції є недопустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина перша статті 7 КУпАП).
Оскільки матеріали справи не містять допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, то постанову судді місцевого суду необхідно скасувати, а провадження у справі закрити.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року задовільнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя підпис О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом ОСОБА_3 ОСОБА_4