Справа № 450/1490/19 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/621/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника адвоката Бідного Б.Б.,
прокурора - Терешенка В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальник автомобільної служби технічної частини військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн 20 коп. судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він, займаючи посаду начальника автомобільної служби технічної частини військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 , всупереч підпункту "г" пункту 1 частини 1 статті 3, частини 1 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", не подав щорічну декларацію за 2017 рік у терміни до 00 год. 00 хв. 01.04.2018 р., а таку подав лише 06.03.2019 о 19 год. 07 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На постанову судді Коровець І.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанову судді вважає такою, що не відповідає вимогам закону, й в обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки помилково не подав до встановленого строку декларацію за 2017 рік, при цьому прямого умислу на вчинення таких дій у нього не було, про що він власноручно записав в протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.
Апелянт звертає увагу, що його службові обов`язки не передбачають навчання чи підготовку у користуванні комп`ютерною технікою, держава не забезпечила йому можливість навчитися працювати на комп`ютері, а томувін немає достатніх навичок у цьому, в тому числі у поданні декларації в електронному вигляді. При поданні електронної декларації він завжди користувався допомогою інших осіб: при поданні декларації за 2016 рік йому у цьому допомагала сестра дружини ОСОБА_2 , яка два роки назад з чоловіком переїхала на нове місце службиу м. Васильків Київської області, а минулого року він звернувся за допомогою до свого співслужбовця майора ОСОБА_3 , який, як виявилось пізніше, також слабо володіє комп`ютерними навиками.
Стверджує, що не бажав ухилитись від несвоєчасного подання декларації чи приховати свій майновий стан, не мав у цьому якоїсь особистої зацікавленості і не діяв в інтересах третіх осіб, а навпаки, він бажав виконати свої обов`язки, передбачені підпунктом «г» п.1 ч.1 ст.3 і ч.1 ст.45 Закону «Про запобігання корупції». З цією метою він 12 березня 2018 року в присутності свого співслужбовця ОСОБА_3 зі своєї електронної пошти зайшов на відповідний веб-сайт НАЗК, заповнив свою декларацію за попередній рік і намагався подати її до Єдиного Державного реєстру декларацій, длячого натиснув пункт "опублікувати декларацію", але відсутність достатніх навиків роботи з персональним комп`ютером, знову не зайшов в систему за допомогою "особистого електронного підпису", що потрібно було зробити, і про що він довідався пізніше. Це підтверджується дослідженими судом належними доказами: роздруківкою послідовності його як користувача Єдиного Державного реєстру декларацій дій протягом 12.03.2018, що надана Управлінням інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства з питань запобігання корупції, його поясненнями, а також поясненнями свідка ОСОБА_3 . Доказів того, що він вчинив інкриміновані йому дії, маючи прямий умисел, тобто бажав несвоєчасно подати декларацію за 2017 рік, немає.
Крім того,ОСОБА_1 вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 Кодексу, оскільки проводити перевірку декларацій особи Департамент захисту економіки Національної поліції такими повноваженнями не наділений (протокол про адміністративне правопорушення складений оперуповноваженим міжрайонного відділу №2 УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України).
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що в березні 2018 року він заповнював щорічну декларацію за 2017 рік з допомогою свого співробітника ОСОБА_3 , оскільки ґрунтовними навиками роботи на персональному комп`ютері не володіє. Зазначив, що виконав усі необхідні дії, натиснув кнопку «Подати декларацію» та вийшов з програми, будучи упевненим, що декларацію подав успішно. Звернув також увагу на те, що у нього не було змін у майновому стані, а тому не було умислу щось приховувати.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Бідного Б.Б. на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, а викладений у постанові судді висновок про вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, що є підставою скасування судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
При розгляді справи суду першої інстанції належало встановити усі ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, в тому числі наявність чи відсутність обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони правопорушення вини.
У вину ОСОБА_1 поставлено те, що він, будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин, а саме 06 березня 2019 о 19 год. 07 хв. подав щорічну декларацію за 2017 рік.
Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , останній 12 березня 2018 року, тобто у встановлений законом для подачі декларацій строк, вчинив дії з подання електронної декларації, заповнив її та натиснув кнопку «Подати документ».
Відповідно до наданої керівником Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації НАЗК ОСОБА_5 інформації №71-03/25805/19 від 03.04.2019 з долученою роздруківкою послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 , із зазначенням дати, часу та ІР-адреси, ОСОБА_1 12 березня 2018 року заповнив декларацію та о 12:15:23 год., натиснув кнопку «Подати документ», а о 12:15:39 год. натиснув кнопку «Вийти» (а.с. 20).
З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 12 березня 2018 року було вжито всі необхідні, на його думку, дії для подання декларації за 2017 рік у встановлений законом строк, однак внаслідок відсутності достатніх навичок він натиснув кнопку «Вийти», помилково не підтвердивши ЕЦП подання декларації.
Наведені обставини є такими, що відповідають дійсності, свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення - вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
У зв`язку з цим постанова судді підлягає скасуванню, а справа щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах