ПОСТАНОВА
18.10.2019 року смт. Мангуш
Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Дмитро Олександрович, розглянувши матеріали, які надійшли від
Мангушського відділення поліції Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області Національної поліції України
про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: __________,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
03.08.2019 року о 06 годині 00 хвилин на 610 км автодороги М-14 Одесса-Мелітополь-Новоазовськ, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рот, невнятна мова) від продуття газоаналізатору Драгер та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В ході судового розгляду справи особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 неодноразово заявлялись клопотання про відкладення розгляду справи.
В судове засідання, яке було призначене на 18.10.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.
Представник ОСОБА_1 адвокат Попов В.М. також надав клопотання про відкладення розгляду справи та просив суд викликати на наступне судове засідання свідків, зазначених в протоколі.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
06.08.2019 року до Першотравневого районного суду Донецької області надійшов протокол разом з доданими матеріалами про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , який було складено 03.08.2019 року.
Провина ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами по справі: адміністративним протоколом БД № 012749 від 03.08.2019 року, в якому мається підпис ОСОБА_1 , що підтверджує про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, ст. 63 Конституції України; висновком щодо результатів медичного огляду від 03.08.2019 року, в якому вказано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду; поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтверджують, що працівники поліції пропонували ОСОБА_5 продути газоаналізатор Драгер та пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого останній відмовився та вину визнав, про що зазначив, що випив дві пляшки алкогольного пива та керував транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н. НОМЕР_1 ; рапортами працівників поліції; поясненнями ОСОБА_1 , в якому він зазначає, що від медичного огляду відмовляється; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 416601 від 03.08.2019 року за ч. 5 ст. 121 КУпАП, яка свідчить про законність зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції; диском з відеозаписом.
Таким чином, вважаю, що в діях ОСОБА_5 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що повністю підтверджується доказами по справі.
Щодо клопотань особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, призначеного на 18.10.2019 року, суд відноситься до них критично, як до таких, що заявлені з метою затягування тримісячного терміну накладення на особу адміністративного стягнення, тому суд не бере їх до уваги.
Щодо клопотання представника ОСОБА_2 про виклик свідків з метою встановлення місця їх знаходження під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, суд зазначає, що місце знаходження свідків не встановлює наявність/відсутність вини особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАп, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 р. № 161 внесено зміни до Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, п. 2.5 ПДР викладено в наступній редакції: «2.5. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
Виходячи з вищезазначеного, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке вчинив на транспорті, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, з метою виправлення й попередження нових правопорушень до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 276-280, 283, 287, 294, 317 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на користь держави.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області.

Суддя Д.О. Демочко