Номер провадження: 3/161/3008/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 09 липня 2019 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Присяжнюк Л.М., за участю секретаря судового засідання Петрової В.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Петрушина А.С., прокурора Сасюка Л.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , працює на посаді начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області, з вищою освітою,

- за ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2019 року на адресу суду надійшли вказані матеріали з Національного агентства з питань запобігання корупції.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення від 19 червня 2019 року №35-02/252, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) перебуваючи на посаді начальника ГУНП у Волинській області 21 грудня 2017 року уклав від імені ГУНП у Волинській області з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтегра Вест» (далі - ТОВ «Інгера Вест») в особі його директора ОСОБА_2 договір №Ю-031 на придбання та встановлення металопластикових вікон, вартість товарів та робіт становила 78 538,00 грн.

Під час укладення цього договору тендерна процедура закупівлі не застосовувалася на підставі абзаців другого та третього частини першої статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним із засновників ТОВ «Інтегра Вест» станом на 21 грудня 2017 року був ОСОБА_3 , який є рідним батьком зятя (сватом) ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .

У протоколі зазначено, що за даних умов ОСОБА_1 діяв в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки він мав приватний інтерес у вигляді надання можливості отримати дохід та покращити ділову репутацію ТОВ «Інтегра Вест», засновником якого є його сват, а цей інтерес, у свою чергу, вступив у конфлікт з його службовими обов`язками, як начальника ГУНП у Волинські області.

Згідно отриманої НАЗК інформації, ОСОБА_1 всупереч п.2 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив голову Національної поліції про реальний конфлікт інтересів.

У протоколі зазначено, що своїми діями, які виявились у неповідомленні голови Національної поліції про реальний конфлікт інтересів, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцію, яке передбачено ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення від 19 червня 2019 року №35-02/253 зазначено, що ОСОБА_1 за тих самих обставин, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Постановою судді від 09 липня 2019 року вказані матеріали об`єднані в одне провадження на підставі ст.36 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винним та пояснив, що ОСОБА_3 дійсно є батьком його зятя, однак в будь-яких особистих відносинах він з ним не перебуває, спільно не проживають та спільного побуту не ведуть. Таку саму позиції ОСОБА_1 підтримав і його захисник у судовому засіданні.

Прокурор у судовому засіданні протоколи заперечив та вважає, що в діях ОСОБА_1 немає склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.172-2 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, прокурора, свідка, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, які передбачені ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, з таких підстав.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що:

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

З аналізу вищенаведених положень антикорупційного законодавства слідує, що обов`язковим елементом реального конфлікту інтересів є наявність приватного інтересу.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 інкримінується вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, а також неповідомлення про такий конфлікт інтересів, у зв`язку з наявністю у нього сімейних, як зазначено у протоколі, стосунків з громадянином ОСОБА_3 , який є одним із засновників ТОВ «Інтегра Вест».

З приводу зазначеного суддя зауважує, що чинне антикорупційне законодавство, зокрема ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначає вичерпний перелік близьких осіб, до яких відносяться особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.

Тобто, рідний батько зятя суб`єкта, зазначеного у частині першій статті 3 цього Закону, не є близькою особою цього суб`єкта, у разі, якщо вони не проживають спільно, не пов`язані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов`язків.

В розглядуваному випадку, матеріалами справи не підтверджено, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, а отже їх неможливо віднести до «близьких осіб» в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

Навіть якщо брати до уваги та субсидіарно застосовувати до цих правовідносин положення Сімейного кодексу України, то положення цього Кодексу також жодним чином не відносять відносини між батьками подружжя (сватами) до сімейних.

З наведеного слідує, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутні сімейні чи родинні відносини в розумінні чинного законодавства України, а самі вони не є близькими особами в розумінні антикорупційного законодавства, а отже відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 за умов, наведених у протоколах про адміністративне правопорушення, мав приватний інтерес за ознакою сімейних відносин.

Суддя зауважує, що приватний інтерес за будь-якою іншою ознакою, наведеною у ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», зокрема за наявністю особистих, дружніх чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними особами, ОСОБА_1 не інкримінується, а в матеріалах справи відсутні відомості про наявність особистих, дружніх чи позаслужбових відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Крім того, суддя звертає увагу, що в даному випадку приватний інтерес ОСОБА_1 був відсутній також у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , хоча має частку у статутному капіталі ТОВ «Інтегра Вест», однак його частка у статутному капіталі, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, становить 15%, тобто він не володіє більшістю голосів учасників у цьому товаристві, тому не в змозі одноособово контролювати це товариство, призначати його органи управління та визначати напрямки його діяльності.

Суд також звертає увагу, що ОСОБА_3 не є керівником даного підприємства та не входить до складу його виконавчих органів.

Також, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, кінцевим бенефіціаром (контролером) цього товариства зазначений ОСОБА_5, громадянин Німеччини.

У пункті 20 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» визначено, що кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов`язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі.

Тобто ОСОБА_3 не є особою, яка має вирішальний вплив на управління ТОВ «Інтегра Вест», не є учасником з більшістю голосів у товаристві, не є директором чи членом виконавчого органу товариства, а отже безпосередньо та одноособово не може впливати на діяльність цього товариства, що свідчить про відсутність як такого у ОСОБА_1 будь-якого приватного інтересу у вигляді бажання покращити економічні показники діяльності цього підприємства, чи ділової репутації, навіть якщо припустити наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сімейних, особистих, дружніх чи інших позаслужбових відносин.

Сама по собі наявність у ОСОБА_3 корпоративних прав у цьому товаристві не свідчить про те, що він реально впливає на діяльність цього підприємства.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що за обставин, які викладені у протоколах про адміністративне правопорушення у діях ОСОБА_1 був відсутній приватний інтерес, оскільки він не пов`язаний сімейними відносинами із ОСОБА_3 , а також не міг бути зацікавлений у сприянні ОСОБА_3 у покращенні економічних показників та ділової репутації ТОВ «Інтегра Вест», оскільки останній не має вирішального впливу на управління товариством, не є учасником з більшістю голосів у товаристві, не є директором чи членом виконавчого органу товариства.

Оскільки суддею встановлена відсутність у діях ОСОБА_1 ознак наявності приватного інтересу, відсутній як такий і реальний конфлікт інтересів. Отже в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк