ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2067/18 Номер провадження 33/814/88/19Головуючий у 1-й інстанції Клименко С.М. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2019 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., з участю секретаря судового засідання Сорочинської І.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 7 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:
Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабанка Уманського р-ну Черкаської обл., який проживає АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 352,40 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 16.03.2018 приблизно о 03.00 год. по вул. Київській, 14 в м. Кременчук Полтавської обл., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,керував автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п.2.9 «а» ПДР.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, звільнити від сплати судового збору, оскільки є учасником АТО.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суд при винесенні оскаржуваної постанови не врахував того, що: йому ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; Драгер 5012 за допомогою якого проводили його огляд на стан алкогольного сп`яніння не мав пластикового мундштука та не входить у перелік дозволених приладів за допомогою яких можна проводити такий огляд;огляд на стан алкогольного спяніня не проводився у медичній установі; під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння свідків не було; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить його ОСОБА_1 підпису і пояснень.

Крім того, апелянт посилається на порушення судом його права на захист так як суд розглянув справу у його відсутність.
Одночасно ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки в суді участь не приймав, отримав оскаржувану постанову суду 13.09.2018, що підтверджується заявою про отримання постанови (а.с.36), а направив апеляційну скаргу до суду 20.09.2018, що підтверджується ковертом із штрих кодом (а.с.50).

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта приходжу до наступного висновку.
Щодо пропущення строків на апеляційне оскарження слід зазначити, що відповідно до матеріалів провадження суд першої інстанції розглянув провадження у відсутність, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 дані про належне повідомлення останньої про день та час розгляду провадження відсутні, 13.09.2018 ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову суду, що підтверджується заявою до суду (а.с. 36), а 20.09.2018 через поштове відділення подав апеляційну скаргу, яка до суду надійшла 27.09.2018 . Тому, передбачений ст. 289 КУпАП 10 денний строк на апеляційне оскарження, який рахується з дати отримання апелянтом оскаржуваної постанови суду не пропущений.
Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9 a) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно п.1.10 ПДР - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БД №147151 від 16.03.2018 згідно якого ОСОБА_1 16.03.2018 о 3.00 год. по вул. Київській, 14 в м. Кременчук, Полтавської обл., керував автомобілем ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків. Проба позитивна 1,14% проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР. (а.с.1).
Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 147151 вказані свідки проведення огляду на стан спяніння за допомогою приладу "Драгер", а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а сам протокол підписаний інспектором роти №1 батальону УПП в м. Кременчук ДПП капрал поліці Рудь С.С. та свідками без будь-яких застережень чи зауважень (а.с.1).
У протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 147151 також міститься три підписи ОСОБА_1 , про те що він ознайомлений зі змістом протоколу, та в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» дав, першочергові пояснення, що не згоден з протоколом (а.с.1).
Навпроти графи «громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та 268 КУпАП» відсутній підпис ОСОБА_1 , але цей факт за наявності його трьох підписів і власноручним зазначенням пояснень, не може свідчити про не роз`яснення поліцейським ст.63 Конституції України та 268 КУпАП.
Також,відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 147151 у ОСОБА_1 було тимчасово вилучено посвідчення водія, і був наданий тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, які він отримав і власноручно розписався (а.с.1).
Чеком роздруківкою алкотестера "Драгер" та актом на огляд стан алкогольного спяніння, проведеного за допомогою Алкотестера 6810, ARCE(прилад)-0268, ARCC (принтер)-5012 підтверджено, що у ОСОБА_1 виявлено стан алкогольного сп`яніння внаслідок вживання алкоголю 1,14 %, дата останнього калібрування 06.02.2018 (а.с.2,3)
16.03.2017 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як свідки підтвердили, те що вони були запрошені працівниками поліції та в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера "Драгер" (а.с. 4-5).
Вказані обставини підтверджуються і переглянутим в судовому засіданні відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, з яких вбачається, рух автомобіля ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_1 , зупинка даного транспортного засобу працівниками поліції та те що огляд зі згоди водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, у присутності двох свідків. З результатами огляду ОСОБА_1 був згоден. Отже, твердження апелянта про безпідставне не проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у медичні установі є безпідставними,оскільки останній погодився проходити огляд на місці і був згоден із результатами такого огляду.

Тобто, працівниками поліції дотримані вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9.11.2015 №1452/735.

Щодо доводів апелянта про застосування працівниками поліції для огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння алкотестеру, який не входить до переліку технічних засобів, які мають право використовувати працівники поліції, вони є неспроможними.

Так, відповідно до п.3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах автоінспекції МВС України для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого Наказом МВС України №33 від 1.03.2010 , до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння віднесено:газоаналізатор „AlcoQuant6020";газоаналізатор „Alcotest 6510"; газоаналізатор „Alcotest 6810";газоаналізатор „Alcotest 7410 Plus com";прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається „Алконт 01".

У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 зазначено відомості про алкотестер „Драгер" № 5012, у вигляді його назви та номеру, що не в повній мірі відображає його тип та маркування (а.с. 3).

Проте, відповідно до роздруківки, доданої до протоколу про адміністративне правопорушення і до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, працівниками поліції підтверджено, що огляд на стан сп`яніння було проведено ОСОБА_1 із застосуванням алкотестеру марки „Drager" 6810 за № 0268 та принтером № 5012, який, відноситься до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затверджених Наказом МВС України від 1.03.2010 №33.

Тобто, алкотестер „Drager" 6810 має повний комплект необхідних дозвільних документів для використання в професійній практиці як працівниками поліції, службами наркології, так і підрозділами охорони праці та службами безпеки підприємств всіх галузей промисловості, а також приватними особами

Окрім того, Законом України «Про метрологію, метрологічну діяльність», який набрав чинності 1.01.2016, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові в повітрі, що видихається. Згідно сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 1.09.2014 Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки - Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafery AG CoKGaA Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747і становить 1 рік.

На даний час наказ МВС України та Закон України «Про метрологію, метрологічну діяльність» є чинними, а тому твердження апелянта про те, що застосування даного засобу працівниками патрульної поліції незаконне є необґрунтованим.

Сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтвердив, те що він після вживання пива керував транспортним засобом ВАЗ21013 д.н.з. НОМЕР_1 16.03.2018 приблизно о 3 год по вул. Київській,14 в м. Кременчук Полтавської обл.. і його зупинили працівники поліції та у присутності двох свідків запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння він погодився на місці пройти цей огляд. Після чого працівники поліції надали запечатану трубку для продування алкотестера «Драгер».На думку апелянта результати обстеження є неправильними через те, що два літра пива він випив 15.03.2018 о 21.00 год., а огляд був проведений о 3 годині 16.03.2018 .
Доводи ОСОБА_1 про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП є слушними, але відповідно до цієї ж статті права ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції відновлені.

Прохання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору, як учасника АТО є безпідставним, оскільки адміністративне правопорушення вчинене 16.03.2018, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесена 7.06.2018, а згідно копії посвідчення ОСОБА_1 з 14.06.2018 є ветераном війни-учасником бойових дій, тобто на момент вчинення адміністративного правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 не мав статусу ветерана війни-учасника бойових дій, а відповідно підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору у суду першої інстанції були відсутні.

З огляду на викладені вище належні, допустимі і достовірні докази, які є взаємоузгодженими між собою і доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої інстанції, доводи ОСОБА_1 наведені в апеляційній скарзі про невинуватість, є необґрунтованими.
Особу, яка вчинила адміністративне правопорушення ОСОБА_1 встановлено згідно посвідчення водія НОМЕР_2 , що підтверджує те, що апелянт є водієм, відповідно до п.1.10 ПДР України (а.с.1,6).
А відповідно суд правильно застосував ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 7 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Полтавського
апеляційного суду О.М. Корсун