Справа № 211/5251/19
Провадження № 3/211/2014/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 жовтня 2019 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, фізична особа-підприємець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.163-4 КУпАП, -

встановила:

24 липня 2019 року головним державним ревізором інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи само зайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області, складено протокол про адміністративне правопорушення № 206, згідно якого при перевірці ФОП ОСОБА_1 за юридичною адресою АДРЕСА_1 , було виявлено неповідомлення ГУ ДФС у Дніпропетровській області за встановленою формою відомостей про доходи громадян, а саме: в Податковому розрахунку про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1 ДФ за ІІ квартал 2017 р. не відображені нараховані та виплачені доходи фізичним особам-підприємцям за придбаний товар, в порушення пп. 49.18 п. 19.18 ст. 49 п. 51.1 ст. 51 пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. № 4.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала з підстав, викладених в клопотання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначено, що вона не отримувала протокол про адміністративне правопорушення, хоча не оспорює факт перевірки її господарської діяльності з 21.05.2019 р. по 03.06.2019 р. Нею подано скаргу до Державної податкової служби України щодо визнання протиправним документальної виїзної перевірки, визнання висновків акту-перевірки протиправними та скасування висновків акту перевірки в повному обсязі. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.10.2004 р. № 15 «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків. зборів, інших обов`язкових платежів», в разі оскарження до суду платником податків рішення податкового органу, обвинувачення особи в ухиленні від сплати податків не може ґрунтуватися на такому рішення до остаточного вирішення справи судом. Зазначене підтверджується й абз. 4 п.п. 56.18 Податкового кодексу України. КУпАП не розглядає питання правомірності висновків за актом перевірки та прийняття податкових повідомлень рішень, ці питання розглядаються податковим кодексом України та Кодексом адміністративного судочинства України докази стосовно адміністративного правопорушення оскаржують ся. Таким чином фактично на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та на даний час відсутні подія та склад адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що рішення контролюючого органу оскаржуються, а тому просить провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

В суді ОСОБА_1 надано копію скарги до Державної податкової служби України щодо визнання протиправним проведення документальної невиїзної перевірки без рішення про її проведення, визнання висновків акту перевірки від 10.06.2019 р. протиправними та скасування висновків зазначеного акту в повному обсязі. Протокол № 206 від 24 липня 2019 року винесений на підставі акту від 10.06.2019 р. за результатами проведеної перевірки, рішення за скаргою ОСОБА_1 на теперішній час не прийнято, що свідчить про передчасність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Отже, з урахуванням викладеного та тих обставин, що у матеріалах цієї справи наявні лише протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки, що складені співробітниками Головного управління ДФС у Дніпропетровської області, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, та самі по собі ці докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення не є беззаперечними, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, є недоведеною поза розумним сумнівом.

Керуючись ст. ст. 163-4, 247 КпАП України, суд, -

постановила:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Д. М. Ніколенко