Справа № 442/1810/19
Провадження №3/442/644/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 квітня 2019 року суддя Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 215089 від 04.03.2019 року: 04.03.2019 року о 22 год. 42 хв. в м.Львів, вул. Наукова, 35А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET CAPTIVA, н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820, приладу ARJL 0296, тест 485 результат 1,28% (проміле), чим порушив вимоги п.2.9А ПДР.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 223231 від 05.03.2019 року: 05.03.2019 року о 00 год. 40 хв. в м.Львів, вул. Стрийська, 202, водій керував т/з CHEVROLET CAPTIVA, н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

ОСОБА_1 , своєї провини у скоєному не визнав з підстав викладених у письмовому клопотанні. Вважає, що вищевказані протоколи складені з порушенням вимог чинного законодавства. При складанні протоколу порушено його право на захист. Водночас, законних підстав для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння не було, оскільки не було самого факту керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Для настання відповідальності не має значення, як довго управляв винний транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка перебувала у стані сп`яніння, надала руху транспортному засобу.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення це керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Із наведеного вище слідує, що відповідальність за перебування в автомобілі, або в непрацюючому автомобілі, навіть у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, законодавством не встановлена.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законодавства.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності дост. 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до норми статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2 розділу І інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки або у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду, у тому разі, якщо водій відмовився огляду на місці чи був незгоден з його результатами (п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції).

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 долучених до матеріалів справи, вбачається, що у їх присутності проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Свідків того, що саме він 04.03.2019 року о 22-42 год. керував транспортним засобом не має, а такий факт повністю заперечується самим ОСОБА_1

Згідно вимог розділу ІХ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто із наведеного вище слідує, що у поліцейських не було достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, оскільки жодних відміток про те, що вони відсторонили його від керування транспортним засобом не має, відповідно відсутні підстави вважати, що у працівників поліції були законні підстави проводити огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 223231 від 05.03.2019 року: 05.03.2019 року 00 год. 40 хв. в м.Львів, вул. Стрийська, 202, водій керував т/з CHEVROLET CAPTIVA, н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Відповідно до приписів п.2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Із наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , були присутні на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення та коли працівники поліції пропонували пройти ОСОБА_1 медичний огляд на стан сп`яніння, при цьому на відеозаписі долученому до матеріалів справи, чітко видно як свідки говорять «що вони не бачили чи ця особа керувала транспортним засобом».

На відеозаписах, долучених до матеріалів справи, не зафіксований факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Зазначені обставини свідчать про відсутність підстав для проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, адже такому огляду, відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, підлягають лише водії транспортних засобів під час керування ними.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом ч.3ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, яку притягують до адміністративної відповідальності , і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» неприпустимим є спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З огляду на викладене вище приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 215089, складений 04.03.2019 року о 23 год. 20 хв. та протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 223231, складений 05.03.2019 року о 01 год. 00 хв., за формою та змістом не відповідає затвердженому зразку, є юридично не значущим та не створює юридичних наслідків.

Таким чином, приходжу до переконання, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у вказаних вище протоколах про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Отже, можливість отримання додаткових даних у справі вичерпана, а складені протоколи про адміністративне правопорушення суперечать вимогам закону і не можуть бути взяті до уваги судом як доказ вчинення правопорушення, позаяк за презумпцією невинуватості, який закріплено у ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, вважаю, що працівниками поліції не надано достатніх та беззаперечних доказів про те, що 04.03.2019 р. о 22 год. 42 хв. та 05.03.2019р. о 00 год. 40 хв. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а тому приходжу до переконання, що про необхідність закриття провадження в даній справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.130 ч.1, 247, 256, 276, 283-285 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя А.П. Хомик