Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1734/19 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В.
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2019 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: військова частина НОМЕР_1 , санітар-стрілець, інваліда 2-ої групи,

в с т а н о в и в:
Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.
Звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Провадження по справі закрито.

Згідно постанови суду, 07.05.2019 року, близько 19 год. 20 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, здійснив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: здійснив психологічне насильство, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173-2 ч. 1 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить провадження по вказаній адміністративній справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що жодного насильства у сім`ї не вчиняв, що 07.05.2019 року близько 19 години між ним та дружиною відбулася розмова, яка тривала близько 5-10 хвилин з приводу сімейних обставин (звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу та наданого судом строку на примирення, оспорення батьківства та судового спору з питання договору дарування квартири, де вони з дружиною проживають).

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Потерпіла ОСОБА_2 апеляційному суду пояснила, що заперечує проти апеляційної скарги. Додатково пояснила, що психологічне насильство, вчинене ОСОБА_1 , полягає в тому, що під час з`ясування відносин, він закрився з сином в кімнаті, позбавивши її доступу до вказаної кімнати та дитини, у зв`язку з чим вона хвилювалася за стан дитини та не мала можливості користуватися своїм житловим приміщенням. При цьому поліцію викликали вони вдвох, після з`ясування обставин викликів працівниками поліції було складено протоколи на них обох, дані протоколи розглянуті в суді і по ним прийнято однакові рішення про звільнення від відповідальності за малозначністю правопорушень.

Перевіривши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Суд першої інстанції при розгляду справи зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.

Так, ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративне правопорушення, яке полягає у вчинені домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Протиправні дії ОСОБА_1 полягають в тому, що 07.05.2019 року, близько 19 год. 20 хв., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання, здійснив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: здійснив психологічне насильство, яке виразилося в тому, що по місцю свого проживання зачинився з сином 2012 року народження, в кімнаті, чим обмежив спілкування з ним, а також користування спільною квартирою, сварці на підвищених тонах, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що не спричинило тілесних ушкоджень, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Як видно з матеріалів справи вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №251894 від 17.05.2019 року, який містить пояснення ОСОБА_1 , що не визнає вину, однак не заперечує факт конфлікту з дружиною.

Крім того, вина скаржника підтверджується письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 від 14.05.2018 року, які містяться в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_1 (а.с.5,8), є послідовними та логічними.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП від 07.05.2019 року підтверджується і рапортом ст. інспектора-чергового Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області Ткачука А.М. про отримання заяви та її реєстрації ЄО за №4939 від 07.05.2019 року (а.с.3), а також довідкою про результати звернення гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 (а.с.9-10).

Опитана судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_2 підтвердила, що 07.05.2019 року близько 19год. її чоловік ОСОБА_1 підвищував на неї голос, не пускав її у кімнату, де знаходився він з їх неповнолітньою дитиною, у результаті чого відбулася сварка між ними.

Всі перелічені вище докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що жодного насильства у сім`ї не вчиняв, що 07.05.2019 року близько 19 години між ним та дружиною відбулася розмова, яка тривала близько 5-10 хвилин з приводу сімейних обставин, спростовуються переліченими вище доказами, наявними в матеріалах адміністративної справи.

Підстав до задоволення апеляційної скарги, скасування постанови та закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30 травня 2019 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: