ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/1773/19 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/742/19 Карімов І.В.
Категорія: ч. 2 ст. 172-15 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 21 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

07 травня 2019 року прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону Зубко А.О. складено протокол про адміністративне правопорушення ВП № 47 стосовно офіцера юридичної групи військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно із протоколом першим відділом військової прокуратури Харківського гарнізону в ході здійснення нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян встановлено, що у військовій частинні НОМЕР_1 проходять військову службу солдат ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_3 , солдат ОСОБА_4 , солдат ОСОБА_5 , які звільнені від відбування покарання з випробуванням.
06 вересня 2018 року Чугуївським міським судом Харківської області під головуванням судді Гуменного З.І. у відкритому судовому засіданні розглянуто кримінальне провадження № 0000347 по обвинуваченню військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Судом було винесено обвинувальний вирок, яким солдата
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України, останній звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк один рік.
17 жовтня 2018 року військовою частиною НОМЕР_1 було отримане з Чугуївського міського суду Харківської області розпорядження про виконання вироку та вирок, що набрав законної сили, відносно засудженого ОСОБА_6 .
Після одержання копії вироку військовою частиною НОМЕР_1 в особі старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 як органом, що здійснює нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробування, облік засуджених протягом іспитового строку, не ведеться.
Порядок виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, покладених на солдата ОСОБА_6 вироком Чугуївського міського суду Харківської області, останньому не роз`яснено.
07 березня 2019 року Чугуївським міським судом Харківської області під головуванням судді Карімова І.В. у відкритому судовому засіданні розглянуто кримінальне провадження № 0000450 по обвинуваченню військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Судом було винесено обвинувальний вирок, яким солдата ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4
ст. 407 КК України, та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України, останній звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк один рік.
19 квітня 2019 року військовою частиною НОМЕР_1 було отримане з Чугуївського міського суду Харківської області розпорядження про виконання вироку та вирок, що набрав законної сили, відносно засудженого ОСОБА_3 .
Після одержання копії вироку військовою частиною НОМЕР_1 в особі старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 як органом, що здійснює нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробування, облік засуджених протягом іспитового строку, не ведеться.
Порядок виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, покладених на солдата ОСОБА_3 вироком Чугуївського міського суду Харківської області, останньому не роз`яснено.
Станом на теперішній час, солдат ОСОБА_3 вважається особою, яка самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 , не було вжито заходів з припинення порушень судового рішення. Першочергові заходи з виявлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_3 не проводились, до правоохоронних органів щодо розкушу останнього не звертались.
22 лютого 2019 року Чугуївським міським судом Харківської області під головуванням судді Карімова І.В. у відкритому судовому засіданні розглянуто кримінальне провадження № 000103 по обвинуваченню військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Судом було винесено обвинувальний вирок, яким солдата ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407
КК України, та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України, останній звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк один рік.
02 квітня 2019 року військовою частиною НОМЕР_1 було отримане з Чугуївського міського суду Харківської області розпорядження про виконання вироку та вирок, що набрав законної сили, відносно засудженого ОСОБА_4 .
Після одержання копії вироку військовою частиною НОМЕР_1 в особі старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 як органом, що здійснює нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробування, облік засуджених протягом іспитового строку, не ведеться.
Порядок виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, покладених на солдата ОСОБА_4 вироком Чугуївського міського суду Харківської області, останньому не роз`яснено.
Станом на теперішній час, солдат ОСОБА_4 вважається особою, яка самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 , не було вжито заходів з припинення порушень судового рішення. Першочергові заходи з виявлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_4 не проводились, до правоохоронних органів щодо розкушу останнього не звертались.
27 квітня 2018 року Чугуївським міським судом Харківської області під головуванням судді Ковригіна О.С. у відкритому судовому засіданні розглянуто кримінальне провадження № 0000481 по обвинуваченню військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Судом було винесено обвинувальний вирок, яким солдата ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України, останній звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк один рік.
29 травня 2018 року військовою частиною НОМЕР_1 було отримане з Чугуївського міського суду Харківської області розпорядження про виконання вироку та вирок, що набрав законної сили, відносно засудженого ОСОБА_5 .
Після одержання копії вироку військовою частиною НОМЕР_1 в особі старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 як органом, що здійснює нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробування, облік засуджених протягом іспитового строку, не ведеться.
Копія вироку в особовій справі солдата ОСОБА_5 відсутня.
Порядок виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, покладених на солдата ОСОБА_5 вироком Чугуївського міського суду Харківської області, останньому не роз`яснено.
Станом на теперішній час, солдат ОСОБА_5 вважається особою, яка самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 , не було вжито заходів з припинення порушень судового рішення. Першочергові заходи з виявлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 не проводились, до правоохоронних органів щодо розкушу останнього не звертались.
Офіцер юридичної групи військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 всупереч вимогам передбачених ст. ст. 9, 11, 16, 99, 100 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, функціональних обов`язків офіцера юридичної групи затверджених командиром військової частини НОМЕР_1 , п. 16 «Положення про юридичну службу Міністерства оборони України» затвердженого наказом Міністра оборони України від 16 травня 2016 року №259, ч. 1 ст. 163, ч. 1 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, виходячи з хибно зрозумілих інтересів служби, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не забезпечив належне виконання рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 06 вересня 2018 року, рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 07 березня 2019 року, рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 22 лютого 2019 року, рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 27 квітня 2018 року, чим вчинив недбале ставлення до військової служби в умовах особливого періоду.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 21 травня 2019 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 550 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.
Судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Зазначає, що його функціональні обов`язки затверджені наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 2582 від 12 грудня 2018 року, в яких не зазначаються обов`язки розшуку військовослужбовців та покладаються ці функції на орган пробації.
Посилається, що з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 22 квітня 2019 року № 751 «Про організацію виконання рішень суду» його не ознайомлено та зміст не доведено. Згідно зазначеного наказу офіцер юридичної групи веде лише листування та не є уповноваженим з питань пробації.
Вважає, що військова частина НОМЕР_1 не є уповноваженим органом з питань пробації та відповідно на неї не покладено обов`язок щодо здійснення функцій та ведення журналів (книг), відповідно і на офіцера юридичної служби.
Просить скасувати постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 21 травня 2019 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Ст. 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає у разі недбалого ставлення військовою службовою особою до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Судовим розглядом встановлено, що у військовій частині НОМЕР_1 проходить військову службу за контрактом на посаді офіцера юридичної групи старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 .
Згідно п. 2 витягів з наказів № 1363 від 31 грудня 2017 року, № 751 від 22 квітня 2019 року загальне керівництво та листування з судовими органи та центрами пробації покладено до офіцера юридичної групи.
Відповідно до п. 3 ст. 11 р. І, ч. І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» на військовослужбовців покладається обов`язок беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини.
Відповідно до функціональні обов`язки посадових осіб затверджених наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 грудня 2018 року № 2582, офіцер юридичної групи зобов`язаний перевіряти відповідність вимогам законодавства проектів наказів, інших документів правового характеру, що подаються на підпис командирові частини, та візувати їх після погодження з відповідними службовими особами; за дорученням командира частини представляти інтереси частини в судах та інших органах; аналізувати наслідки розгляду претензій, позовів та справ у судах і подавати командирові частини пропозиції щодо вдосконалення правового забезпечення діяльності частини; сприяти правовими засобами зміцненню військової і трудової дисципліни серед військовослужбовців та працівників частини; давати правову оцінку фактам порушень військової та трудової дисципліни в частини; надавати правову допомогу службовим особам частини в дотриманні законодавства з питань соціального і правового захисту військовослужбовців, членів їхніх сімей та працівників частини; давати консультації з питань, пов`язаних з діяльністю частини.
Згідно ст. 16 р. І, ч. І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Ст. 14 КВК України, передбачено, що військові частини, гауптвахти виконують покарання у виді позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, службового обмеження для військовослужбовців, засуджених за злочини невеликої тяжкості, арешту з утриманням засуджених на гауптвахтах, а також здійснюють контроль за поведінкою засуджених військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч. 1 ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.
Ч. 1 ст. 164 КВК України, передбачено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до якого: Уповноважений орган з питань пробації:
- веде облік засуджених протягом іспитового строку;
- роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом;
- здійснює нагляд за засудженими;
- вживає заходів з припинення порушень судових рішень;
- організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме;
- звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме;
- здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".
Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 163 КВК України контроль за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку стосовно військовослужбовців здійснюється командирами військових частин.
Установлений порядок реалізації вироку суду свідчить про те, що командир військової частини або особа на яку покладено такий контроль несе персональну відповідальність.
Враховуючи вищевикладене нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється командирами військових частин та відповідно офіцером юридичної групи згідно витягів з наказів № 1363 від 31 грудня 2017 року, № 751 від 22 квітня 2019 року.
В матеріалах справи відсутні докази про виконання вимог ч. 1 ст. 163 КВК України при виконанні вироків Чугуївського міського суду Харківської області від 06 вересня 2018 року, 07 березня 2019 року, 22 лютого 20189 року, 02 квітня 2019 року, тому прокурором першого відділу військової прокуратури Харківського гарнізону складено відповідний протокол.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що офіцер юридичної групи військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант юстиції ОСОБА_1 належним чином не виконав свої службові обов`язки, не забезпечив належне виконання вироків Чугуївського міського суду Харківської області від 06 вересня 2018 року, 07 березня 2019 року, 22 лютого 20189 року, 02 квітня 2019 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 175-15 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час перевірки справи в апеляційному суді не встановлені.

Застосування Чугуївським міським судом Харківської області стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 172-15 КУпАП відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 21 травня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 15, 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 21 травня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського
апеляційного суду В.М. Бездітко