Справа № 161/8164/19 Провадження №33/802/542/19 Головуючий у 1 інстанції:Пушкарчук В. П.
Категорія:ч.1 ст. 164 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Романовського Володимира Олексійовича , розглянувши апеляційну скаргу захисника Романовського В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який є студентом, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у с. Гірка Полонка Луцького району 29.03.2019 року о 16 год. 25 хв. автомобілем Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 надавав послуги з перевезення 14 пасажирів легковим автомобілем на замовлення без наявності ліцензії, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник Романовський В.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам КУпАП, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства.

Зазначає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки останній не здійснює господарської діяльності, пов`язаної з наданням послуг з перевезення пасажирів, а тому обставини, які викладені в протоколі не відповідають дійсності. Факт перевезення 14 пасажирів 29 березня 2019 року не заперечується самим ОСОБА_1 , проте він є одиночним і не носить системного характеру.

Просить прийняти до уваги, що автомобіль, яким перевозились пасажири належить не ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 , якого вже було притягнуто до відповідальності за це ж правопорушення.

За таких обставин, просить постанову від 12 червня 2019 року скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянтів - ОСОБА_1 і РомановськогоВ.О. , які апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП України.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП визначає відповідальність особи за: провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

З диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законом.

Однак суд, при прийнятті свого рішення залишив поза увагою, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано конкретно норми якого саме закону, що регулюють ліцензування господарської діяльності з перевезення пасажирів були порушені ОСОБА_1 при зазначених цим же протоколом обставинах.

Разом з тим, суд не надав належної оцінки посиланням сторони захисту, що ОСОБА_1 керував автомобілем Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який є перевізником, на підставі довіреності наданої останнім.

Сам ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення не погоджувався, а стверджував, що є студентом денної форми навчання, не здійснює господарської діяльності, не є перевізником, а 29 березня 2019 року був водієм автомобіля, на якому здійснив перевезення пасажирів на замовлення.

Висновки суду про те, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем Mersedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 , що належить перевізнику ОСОБА_3 , надав послуги з перевезення пасажирів без наявності ліцензії, а тому вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП, зроблені судом без врахування Закону України «Про автомобільний транспорт» № 3492-IV від 23.02.2006, згідно вимог п. 2 ч. 9 ст. 39 якого фізична особа - водій, яка здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення не зобов`язана мати документи інші, окрім як: посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Відсутність у вищезазначеному Законі вимоги водієві отримувати відповідну ліцензію на перевезення пасажирів на замовлення легковим автомобілем дає апеляційному суду підстави вважати, що висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є передчасними, такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП, та зважаючи на те, що ні у протоколі, ні в оскаржуваній постанові не сформульована об`єктивна сторона правопорушення, постанову місцевого суду апеляційний суд вважає незаконною, такою, що підлягає до скасування.

Відтак, доводи апеляційної скарги захисника Романовського В.О. в інтересах особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, є слушними та підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Романовського Володимира Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк