Справа № 603/433/19
Провадження № 3/603/170/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. за участі секретаря судового засідання Бішко І.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області, освіти середньої, одруженого, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, учасника АТО,

- за ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

05.07.2019 о 20:00 в с. Устя-Зелене Монастириського району по вул. Ковпака, буд. № 59/4 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN Passat д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції, не був уважним, скоїв зіткнення з транспортним засобом Ford Kuga д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В подальшому ОСОБА_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив її місце. 05.07.2019 водій ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Такими своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.3 «б», 2.10 «а», «є», 12.1, 13.1 Правила дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що дійсно вчинив вищевказані правопорушення, просив при накладенні адміністративного стягнення врахувати те, що він є учасником АТО, інвалідом ІІІ групи внаслідок отриманого поранення в зоні АТО.

Окрім визнання своєї провини у вчинених адміністративних правопорушеннях вина ОСОБА_1 доводиться доказами, що були предметом дослідження в судовому засіданні.

Як убачається із письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 05.07.2019 року, він керував транспортним засобом Ford Kuga д.н.з. НОМЕР_2 , яким рухався вулицею у с. Устя Зелене. Повертаючи із центральної вулиці ліворуч увімкнувши лівий покажчик повороту відчув як у задню частину його автомобіля в`їхав інший автомобіль, це був автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував знайомий його громадянин ОСОБА_1 .. Після чого водій цього автомобіля не зупинився, а залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок цієї пригоди був пошкоджений задній бампер автомобіля, матеріальну шкоду громадянин ОСОБА_2 оцінив у розмірі - 15 000 грн.

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_3 слідує, що вона із своїм чоловіком ОСОБА_2 05.07.2019 року рухалися у с. Устя Зелене своїм автомобілем марки Ford Kuga д.н.з. НОМЕР_2 . Повертаючи із центральної вулиці ліворуч відчула як у задню частину їхнього автомобіля в`їхав інший автомобіль, це був автомобіль марки VOLKSWAGEN Passat д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував громадянин ОСОБА_1 .. Після чого водій цього автомобіля не зупинився а залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок цієї пригоди був пошкоджений задній бампер їхнього автомобіля.

Окрім цього, факт дорожньо-транспортної пригоди підтверджується фотокопіями транспортних засобів Ford Kuga д.н.з. НОМЕР_2 та VOLKSWAGEN Passat д.н.з. НОМЕР_1 , які долучені до матеріалів справи, схемою місця ДТП.

Факт залишення місця дорожньо-транспортної пригоди водієм ОСОБА_4 підтверджується поясненнями вищевказаних осіб та визнанням цього фату самим ОСОБА_1 .

Факт вживання водієм ОСОБА_1 алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, підтверджується відеозаписом із камер поліцейського та поясненнями самого ОСОБА_1 ..

За таких обставин, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, дослідивши всі обставини адміністративних правопорушень, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт подій адміністративних правопорушень та винуватості ОСОБА_1 у їх вчиненні.

Таким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП залишення на порушення встановлених Правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, а також вчинив порушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Разом з тим, посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на порушення підпункти «б», «в», «д», «е» Правил дорожнього руху є зайвим, оскільки ознаки цих порушень не охоплено диспозицією ст. 122-4 КУпАП.

Згідно приписів статті 1 КУпАП, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частини другої ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Як слідує із КУпАП його норми не містять поняття "більш серйозне правопорушення з числа вчинених". Таким чином, при визначенні цього поняття, на думку суду слід виходити із видів адміністративних стягнень, передбачених ст. 24 цього Кодексу і їх розташування в зазначеній статті починаючи від менш суворого стягнення, яке міститься в пункті 1 статті - попередження, до більш суворого стягнення, яке міститься в пункті 8 даної статті - арешт з утриманням на гауптвахті. Отже виходячи із цієї правової конструкції, більш суворим стягненням є стягнення передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП , яка має альтернативну санкцію - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Тобто стягнення у виді адміністративного арешту на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права курування транспортними засобами на строк три роки, відповідно до ст. 24 КУпАП є більш суворим видом стягнення ніж ті, що передбачені ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП.

Тому, стягнення на громадянина ОСОБА_1 накладається в межах санкції, встановленої за ч. 4 ст. 130 КУпАП, що є більш серйозним правопорушенням в порівнянні зі правопорушеннями передбаченими ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, ОСОБА_1 скоїв правопорушення два з яких є умисними одне з необережності.

Як установлено із пояснень ОСОБА_1 останній до адміністративної відповідальності притягується не вперше, одружений, не працює, утриманців немає, учасник АТО, інвалід ІІІ групи внаслідок отриманих поранень в зоні АТО. Даних, як ОСОБА_1 характеризується за місцем проживання в матеріалах справи немає.

До обставин, що пом`якшують відповідальність суд відносить, щире розкаяння винного та інвалідність ОСОБА_1 .

Обставин, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Окрім цього, суд бере до уваги відношення ОСОБА_1 до вчинених правопорушень, а саме те, що останній визнав свою провину за усіма пунктами висунутого проти нього звинувачення, дав правдиві пояснення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінив свою поведінку, співчуває потерпілому, демонстрував готовність понести заслужену відповідальність.

За таких обставин суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати захід адміністративного стягнення у виді штрафу, що передбачений ч. 4 ст. 130 КУпАП із застосуванням додаткового стягнення, передбаченого цією нормою.

На переконання суду саме такий захід адміністративного стягнення і в такій мірі буде запобігати вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, сприятиме його перевихованню, буде справедливим для правопорушника.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі та порядку встановленому законом.

Керуючись статтями. 1, 33, 34, 36, 122-4, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 122-4, ст. 124 та ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 36 цього Кодексу в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян