АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/190/19 Справа № 711/8995/18 Категорія: ст. 124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Угорчук В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

"18" лютого 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, його захисника адвоката Бабіч Т. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Бабіч Т. Г. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Черкаси, одруженого, має неповнолітню дитину, директор ТОВ «Агроелітгруп», проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, й провадження у справі закрито, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 170997 від 16.10.2018 р. ОСОБА_3 09.09.2018 року о 17 год. 20 хв. в м. Черкаси по вул. Чигиринській, керуючи автомобілем «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, в результаті чого вчинив зіткнення з автобусом «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1, який рухався попереду, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цим ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1., п.2.3 «г», 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ст. 124 КУпАП.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат Бабіч Т. Г. в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2019 року та ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 невинним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні захисник уточнила вимоги й просила, скасувавши постанову місцевого суду, закрити провадження, у зв'язку з відсутністю ва діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що саме порушення водієм автобуса норм ПДР під час перестроювання знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з ДТП, що сталася.

Вказує, що згідно зі схемою ДТП після зіткнення автобус був розташований на відстані 2,7-2,9 м від крайньої правої частини дороги. Враховуючи загальну ширину дороги - 13,4 м, та розраховуючи ширину частини дороги, яка розташована для руху в попутному напрямку - 6,7 м, зважаючи на габарити автобуса Богдан А092 (ширина - 2,380 м), автобус після зіткнення перебував на лівій смузі руху, що суперечить письмовим поясненням водія автобуса про його рух в правому ряду перед зіткненням. На схемі ДТП не відображено місце зіткнення. Характер отриманих пошкоджень легкового автомобіля, які унеможливили рух автомобіля після зіткнення; місцезнаходження бамперу автобуса на дорозі; відстань, яка зафіксована між транспортними засобами на схемі ДТП (близько 15 м), свідчать про те, що після зіткнення автобус продовжив рух. Отже, зіткнення на лівій смузі руху та поворот передньої частини автобуса на 20 см вправо підтверджує те, що після зіткнення автобус продовжив рух й намагався змінити смугу руху вивернувши руль вправо.

Вказує, що суд взяв до уваги покази свідка ОСОБА_5 (кондуктор автобуса), яка пояснила, що легковий автомобіль не зміг виконати маневр обгону автобусу, внаслідок чого відбулось зіткнення. При цьому суд не дав оцінки показам цього свідка, яка також стверджувала, що в салоні автобуса знаходилась пасажир, яка отримала тілесні ушкодження внаслідок зіткнення, що спростовується іншими матеріалами справи, зокрема інформацією про прийнятий виклик органом поліції. Стосовно виконання легковим автомобілем маневру обгону перед зіткненням, то ці обставини не підтверджуються іншими матеріалами справи, а саме показами свідка ОСОБА_6 та схемою ДТП.

Також вказує, що, взявшидо уваги покази свідка ОСОБА_7, суд не дав оцінку тій обставині, що за показами цього ж свідка він в момент зіткнення знаходився в своєму автомобілі, тобто мав обмеження в обгляді дороги. При цьому суд відмовив у виклику та допиті свідків, а саме водія автобуса, кондуктора та свідка ОСОБА_7, що дало б змогу усунути протиріччя в їх показах та встановити дійсні обставини ДТП.

Стосовно показів свідка ОСОБА_7, апелянт вказує, що суттєвим є визначення його місця знаходження в момент ДТП, адже від цього залежить, чи міг свідок взагалі бачити рух легкового автомобіля позаду автобуса, який за своїми габаритами мав би повністю перекривати легковий автомобіль, що також не дало можливості об'єктивно оцінювати і швидкість руху легкового автомобіля. Крім того, свідок ОСОБА_7 стверджував, що автобус рухався в правій смузі перед зіткненням та не змінював напрямку руху, що суперечить схемі ДТП (розташування автобуса на лівій смузі з повернутою вправо передньою частиною автобуса).

Вважає, що судом неправильно встановлено порушення водієм ОСОБА_3 п.13.1 Правил дорожнього руху, оскільки під час руху у лівій смузі, яка була вільна, та з урахуванням руху автобуса в правій смузі ОСОБА_3 рухався з дотриманням п.11.5 ПДР й не міг передбачити порушення водієм автобуса п.10.1, п.10.3, п.11.2 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник підтримали апеляційну скаргу з мотивів, які в ній наведені.

Неодноразово викликані за клопотанням апелянта указані вище свідки до суду не з'явилися.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції ухвалена відповідно до вимог КУпАП, є законною, справедливою і обґрунтованою. Суд першої інстанції цілком вірно дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 є порушення вимог п. 13.1 ПДР України, які утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2, порушуючи вимоги п. 12.1, п. 2.3 «г», 13.1 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, в результаті чого вчинив зіткнення з автобусом «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1, який рухався попереду, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху є причиною тих наслідків, які настали в результаті ДТП.

Це, зокрема, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 170997 від 16.10.2018 р. (а.с. 1); протоколом огляду місця події від 09.09.2018 р. (а.с. 4-9); схемою місця ДТП. (а.с. 10); поясненнями свідків ОСОБА_5 від 09.09.2018 р. (а.с. 16), ОСОБА_7 від 27.09.2018 р. (а.с. 17), ОСОБА_8 (а.с. 18);

Твердження апелянта щодо неврахування місцевим судом під час розгляду справи обставин можливого вчинення адміністративного правопорушення й іншим учасником ДТП водієм автобуса ОСОБА_8, суддя відхиляє, враховуючи, що при розгляді справи суд з'ясовував, чи було вчинено адміністративне правопорушення, поставлене у вину ОСОБА_3, , оскільки протокол про адміністративне правопорушення від 16.10.2018 року серії БД № 170997 складений саме відносно ОСОБА_3

Доводи апелянта про необхідність безумовного закриття судом провадження без з'ясування питання щодо винуватості особи, у зв'язку зі спливом передбаченого ст. 38 КУпАП строку накладення стягнення, суддя апеляційного суду вбачає необґрунтованими, оскільки справа про адміністративне правопорушення є справою публічного обвинувачення, й суд, розглядаючи справу, зобов'язаний встановити або спростувати винуватість особи у вчиненні діяння, яке ставиться їй у вину, а положення ст. 38 КУпАП стосуються строку накладення адміністративного стягнення, що не може ототожнювати зі строком притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи це, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення місцевого суду з підстав, наведених в апеляційній скарзі адвоката Бабіч Т. Г.

Керуючись ст. 245, 247, 280, 289 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Бабіч Т. Г. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2019 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: І. В. Іваненко