КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Лисенка С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , адвоката Коломійцевої Д.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Лисенка С.М. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2019 щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2019 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 17.07.2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем Шкода д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Вишгородській біля будинку № 45 в м. Києві, в порушення вимог п.п. 10.1, 2.3.б, 16.6 Правил дорожнього руху, при здійсненні повороту ліворуч, не обрав безпечну швидкість та не впевнився в безпечності маневру, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Форд д.н. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Адвокат Лисенко С.М. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з`ясував всі обставини справи, не дав належної оцінки доказам та документам, формально підійшов до дослідження обставин справи без всебічного та повного з`ясування суті правопорушення, що потягло за собою винесення необґрунтованого та незаконного рішення.

Заслухавши в судовому засіданні апеляційного суду доводи ОСОБА_1 і адвоката Лисенка С.М., які підтримали апеляційну скаргу, доводи ОСОБА_2 і адвоката Коломійцевої Д.М., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та її слід задовольнити з наступних підстав.

Приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя місцевого суду обґрунтував його наявними у справі доказами: протоколом про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_2 , відеозаписом обставин події, висновком експерта № 18505/18-52/3797/19-52 від 22.02.2019.

При цьому суд не прийняв до уваги висновок експерта № 208-1510 від 15.10.2018, висновок експертного дослідження № 12-1/42 від 22.10.2018, висновок спеціаліста № ЕД-1726-14-1311.19 від 18.04.2019 та висновок експерта № ЕС-1733-3-1324.19 від 19.04.2019 через невідповідність їх вихідних даних, а також як такі, що суперечать положенням ст.273 КУпАП.

Як вбачається з досліджених апеляційним судом доказів, що містяться в матеріалах справи, а також з наданих в судовому засіданні апеляційного суду пояснень ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зіткнення автомобілів сталось на перехресті вулиць Вишгородської і Пріорської в м. Києві. Автомобілі рухались назустріч один одному по вул. Вишгородській, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку. В момент зіткнення автомобіль Шкода д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 здійснював поворот ліворуч на ул. Пріорську з лівої (другої) смуги руху, а автомобіль Форд д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 їхав прямо по вул. Вишгородській у правій (першій) смузі руху зустрічного напрямку.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що перед здійсненням повороту ліворуч він не бачив автомобіль Форд д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . У зустрічному напрямку у лівій (другій) смузі стояв автомобіль, який мав намір повернути ліворуч, а у правій (першій) смузі рухався тролейбус, відстань до якого він враховував, щоб здійснити маневр повороту ліворуч, не створюючи перешкод. В момент здійснення ним повороту з поза автомобіля, який стояв у лівій (другій) смузі, на великій швидкості виїхав автомобіль Форд д.н. НОМЕР_2 , який різко перестроївся з лівої у праву смугу руху, та виїхав на перехрестя перед тролейбусом. До моменту виїзду на перехрестя він вказаний автомобіль не бачив, а тому не міг відреагувати на його появу. Вказаний автомобіль врізався в його автомобіль під час завершення ним проїзду перехрестя. Вважає, що зіткнення сталось з вини водія ОСОБА_2 , який значно перевищив максимально допустиму швидкість руху, а також вчинив перед виїздом на перехрестя небезпечний маневр зміни напрямку руху.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що під`їжджаючи до перехрестя вулиць Вишгородської і Пріорської в м. Києві, він рухався у лівій (другій) смузі руху. Однак перед перехрестям ліва смуга була зайнята автомобілем, який стояв, очікуючи на можливість здійснити поворот ліворуч. Об`їжджаючи цей автомобіль, він перестроївся у праву (першу) смугу руху, та в цей час побачив автомобіль Шкода д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював поворот ліворуч із зустрічного напрямку. Він застосував екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалось, оскільки вказаний автомобіль повністю перекрив йому напрямок руху. До моменту перестроювання він автомобіль Шкода д.н. НОМЕР_3 не бачив, оскільки оглядовість перехрестя була обмежена автомобілем, який стояв попереду у лівій смузі руху одного з ним напрямку руху. Вважає, що зіткнення сталось з вини водія ОСОБА_1 , який не надав йому перевагу у русі.

Зміст відеозапису, який був переглянутий в судовому засіданні апеляційного суду, дає підстави вважати, що здійснення водієм ОСОБА_1 повороту ліворуч та перестроювання водія ОСОБА_2 з лівої смуги руху в праву відбулось одночасно.

Пояснення учасників ДТП про неможливість бачити автомобілі один одного перед початком здійснення маневрів повороту (автомобіль Шкода д.н. НОМЕР_3 ) та перестроювання (автомобіль Форд д.н. НОМЕР_2 ) у зв`язку з перебуванням на перехресті нерухомого автомобіля, який обмежував оглядовість обом водіям, узгоджуються з даними відеозапису події.

Відповідно до висновку експерта № 208-1510 від 15.10.2018 (отриманого у цивільному провадженні), висновку експертного дослідження № 12-1/42 від 22.10.2018, висновку експерта № ЕС-1733-3-1324.19 від 19.04.2019 (отриманого у цивільному провадженні) фактична швидкість руху Форд д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 виходячи з довжини сліду гальмування становила 52-54 км/год, без урахування затрат на кінетичну енергію, яка була затрачена на значні руйнування кузовних запчастин автомобілів та на їхнє переміщення.

Відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди слід гальмування автомобіля Форд д.н. НОМЕР_2 закінчується на місці зіткнення автомобілів.

З відеозапису дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що на момент зіткнення, не зважаючи на застосоване водієм ОСОБА_2 екстрене гальмування, автомобіль Форд д.н. НОМЕР_2 продовжував рухатись із значною швидкістю, а під час зіткнення автомобіль Шкода д.н. НОМЕР_3 розвернуло.

Наведені вище дані свідчать про те, що після здійснення ОСОБА_2 гальмування (довжина слідів якого відповідає швидкості 52-54 км/год) його автомобіль не зупинився, а на значній швидкості здійснив зіткнення з Шкода д.н. НОМЕР_3 , який розвернуло під час зіткнення та який отримав пошкодження кузова.

Отже наявні достатні підстави вважати, що перед початком гальмування швидкість руху автомобіля Форд д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 в значній мірі перевищувала максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги, яка становить 50 км/год.

Висновки судді місцевого суду щодо недопустимості висновку експерта № 208-1510 від 15.10.2018, висновку експертного дослідження № 12-1/42 від 22.10.2018 та висновку експерта № ЕС-1733-3-1324.19 від 19.04.2019 як доказів є безпідставними.

Щодо висновку експерта № 18505/18-52/3797/19-52 від 22.02.2019, на який суд послався як доказ винуватості ОСОБА_1 , то він не має визначального значення у вирішенні питання щодо винуватця ДТП, оскільки прийнятий без урахування даних щодо перевищення водієм ОСОБА_2 швидкості руху керованого ним автомобіля Форд д.н. НОМЕР_2 та безпечності його дій для інших учасників дорожнього руху.

Дослідженні апеляційним судом докази дають підстави вважати, що за вказаних дорожніх умов водій ОСОБА_2 здійснював маневр випередження тролейбуса та перестроювання з правої в ліву смугу руху в умовах обмеженої оглядовості, коли обидва учасники дорожнього руху не бачили один одного.

У дані дорожній ситуації водій ОСОБА_1 , здійснюючи поворот ліворуч бачив автомобіль, який стояв у лівій (другій) смузі руху зустрічного напрямку з метою здійснення повороту ліворуч, та тролейбус, який рухався йому назустріч у правій (першій) смузі руху зустрічного напрямку. Автомобіль Форд д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 на момент початку здійснення ним повороту знаходився поза межами його поля зору, оскільки перебував за нерухомим автомобілем.

Таким чином, здійснюючи маневр, водій ОСОБА_1 міг оцінювати безпечність свого маневру відносно тролейбуса, який рухався йому назустріч.

В свою чергу, водій ОСОБА_2 , за умов обмеженої оглядовості, перед зміною напрямку руху, яка відбулась безпосередньо перед виїздом на перехрестя, повинен був обрати безпечну швидкість руху, яка б дала йому можливість відреагувати на зміни дорожньої обстановки з боку учасників дорожнього руху, які перебувають поза межами його оглядовості.

Натомість, водій ОСОБА_2 допустив перевищення максимально допустимої швидкості руху, яка становить 50 км/год, здійснив небезпечний маневр зміни смуги руху безпосередньо перед перехрестям, внаслідок чого позбавив водія ОСОБА_1 можливості відреагувати на його виїзд на перехрестя та вжити заходів до уникнення зіткнення.

Оцінивши наявні у справі докази, приходжу до висновку, що безпосередньою причиною зіткнення стало порушення водієм ОСОБА_2 п.12.1, п.12.4 ПДР, оскільки він перевищив максимально дозволену на даній ділянці швидкість руху (50 км/год) та не врахував при обранні швидкості руху дорожню обстановку, внаслідок чого водій ОСОБА_1 не зміг вчасно виявити створену ОСОБА_2 небезпеку та вжити заходів для уникнення зіткнення, а водій ОСОБА_2 не зміг відреагувати на зміну дорожньої обстановки.

Висновки судді місцевого суду про порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху та про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лисенка С.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 17.05.2019, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя