ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/452/19 Справа № 215/5981/18 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Дніпро

07 травня 2019 року суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Захарової М.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Золота поляна, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, перебуваючого в шлюбі, має двох неповнолітніх дітей, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст.130 ч.2, 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3(три) роки,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст.ст.130 ч.2, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3(три) роки.

23.12.2018 р. о 00.05 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «LAND ROVER FREELANDER», Реєстр.№ НОМЕР_1 , по вул.C. Колачевського в м. Кривому Розі, в районі електроопори №126 був не уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого втратив контроль над транспортним засобом, та допустив наїзд на металеве огородження, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

23.12.2018 р. о 00.05 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем «LAND ROVER FREELANDER», Реєстр.№ НОМЕР_1 , по вул.C. Колачевського в м. Кривому Розі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння обличча). В присутності двох свідків на вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.Правпорушення вчинен повторно протягом року, після того як на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ст..130 ч.1 КУпАП Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу 02.02.2018 р.

Не погоджуючись з вказаною постановою адвокат Захарова М.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова підлягає скасуванню із закриттям справи, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, яка не створює необхідних і рівноправних умов сторін перед законом, є невмотивованою та необгрунтованою.

При цьому вказує, що обставини викладені у протоколі та в постанові суду не відповідають обставинам справи.

Вважає, що працівниками поліції був порушений порядок проведення медичного огляду.

Вказує на те, що судом першої інстанції не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_1 та діючий в його інтересах адвокат Ващенко О.М. підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Статтею 130 КупАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.130 ч.2, 124 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.ст.130 ч.2, 124 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: протоколами серії БД №075228 від 23.12.2018 та №075227 від 23.12.2018, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 а.с.(6-7), встановлено, що 23.12.2018 р. вночі в їх присутності в районі вул АДРЕСА_2 .Колачевського, ОСОБА_1 відмовився продувати газоаналізатор, та проходити медичний огляд; відеозаписом з «боді камери» інспектора ОСОБА_4 на ДВД диску, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно відмовився проходити медичний огляд у встановленому порядку, та вказаний факт ОСОБА_1 не оспорюється.

Допитаний в судому засіданні у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що 23.12.2018 р. о 00.05 год. водій ОСОБА_1 не керував автомобілем «LAND ROVER FREELANDER», реєстр № НОМЕР_1 , по вул. C. Колачевського в м. Кривому Розі, в районі електроопори №126, а за кермом вищевказаного автомобіля знаходився він, а не ОСОБА_1

Суд апеляційної інстанції ставиться критично до показів свідка ОСОБА_5 , оскільки під час складання обох протоколів на місці події особа, яка за поясненнями ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, була відсутня, пояснення працівниками поліції у вказаної особи не відбиралися, що вбачається з відеозапису нагрудної камери працівника поліції. Пояснення даного свідка апеляційний суд сприймає критично, оскільки під час первісного спілкування з інспекторами поліції в 00.38 год. ОСОБА_1 заявляв, що причиною ДТП стало колесо, яке відвалилося, та ніяких відомостей, щодо керуванням автомобілем третьої особи не заявляв. Приблизно о 01.16 год. після спілкувань по мобільному телефону ОСОБА_1 став заявляти працівникам поліції, що автомобілем керувала третя особа на ім`я « ОСОБА_6 ». Заявляючи: « ОСОБА_7 за рулем, не я». При розгляді справи суддею, ОСОБА_1 заявив клопотання про допит свідка під іншим іменем - ОСОБА_8 , який за твердженням ОСОБА_1 керував автомобілем, тоді як в письмових поясненнях а.с.25, вказував на водія під іменем « ОСОБА_6 ». Вказані обставини підтверджуються відеозаписом, та ставить під сумнів заперечення ОСОБА_1 проти притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Пояснення свідка ОСОБА_9 допитаного у суді апеляційної інстанції, суд не приймає, оскільки показання ОСОБА_9 не підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1

Судом першої інстанції вірно було встановлено обставини вказаного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.130 ч.2, 124 КупАП.

Положеннями ст. 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Ст. 266 КупАП передбачено, зокрема, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоровя реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Вказане положення ст. 266 КупАП є об`єктивно спрямованою процесуальною гарантією визнання певної дії незаконною з огляду на затримку у її проведенні і не охоплює своєю дією склад правопорушення у виді відмови особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, неможливо визнати недійсною процесуальну дію, спрямовану на зібрання доказів - огляд на стан алкогольного сп`яніння, яка не була проведена.

Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку)

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачений ст.ст.130 ч.2, 124 КупАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КупАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Захарової М.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко