Справа № 163/2175/19 Провадження №33/802/1004/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ст.ст.471, 472 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А.,

за участю представника митниці Пікалюка М.С,

розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Ткачука С. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 листопада 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 , закордонний паспорт НОМЕР_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень.

Провадження в даній справі за ознаками ст.472 МК України щодо ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу порушення митних правил.

Вилучені за даним протоколом 24 штуки тату-машинок, 4 штуки зарядних пристроїв для тату-машинок постановлено повернути ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він слідуючи 03.10.2019 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС автомобілем "Сітроен", номерний знак НОМЕР_3 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму 24 штуки тату-машинок, 4 штуки зарядних пристроїв для тату-машинок загальною вартістю 418172,81 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_1 ставилось у провину те, що він, за вищевикладених обставин, не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який підлягав обов`язковому письмовому декларуванню, використавши, всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України, смугу руху «зелений коридор», як форму декларування, шляхом вчинення дій.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції в частині закриття провадження за ст.472 МК України т.в.о. заступника начальника митниці начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії в апеляційній скарзі вказує на те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти рішення в межах санкцій ст.ст.471, 472 МК України, а також покласти витрати Волинської митниці ДФС за зберігання товару на митному складі митниці та судові витрати на відповідача.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_1 адвокат Травянко О.І. просить постановити рішення, яким апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника митниці, який підтримав апеляцію з викладених у ній мотивів, письмові заперечення захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за обставин вказаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.471 МК України є вірною.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повній мірі при прийнятті рішення.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 митна декларація для письмового декларування товару співробітниками митниці не надавалась, що об`єктивно доводиться відсутністю її у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

Отже суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що переміщення через митний кордон України товар, який підлягає обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, ОСОБА_1 який за формою проходження митного контролю обрав смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та під час проходження митного контролю усно заявив про його переміщення, вказує лише на порушення останнім порядку проходження спрощеного митного контролю, що в повному обсязі охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, не потребує.

На підставі наведеного, вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Доводи представника митного органу, щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат за зберігання товару на митному складі митниці та судові витрати, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Ткачука С. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк