П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Федорова Д.С.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 30 квітня 2019 року в 10 год. 10 хв., порушуючи п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), керував автомобілем «Джилі», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 2 по вул. Київській в с. Скибин Броварського району Київської області в стані алкогольного сп`яніння (відповідно до технічного засобу «Алкотестер Драгер» - 0,37 проміле).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_1 зазначає, що пройшовши тест на стан алкогольного сп`яніння, не погодився з його результатами. Відповідно до положень Інструкції «Про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів», працівники поліції зобов`язані були його направити до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте вони цього не зробили, що підтверджується його показаннями.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що після проходження огляду за допомогою «Драгер» він просив інспектора поліції надати йому направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, проте працівники поліції проігнорували його прохання та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Федорова Д.С., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши відеозаписи, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення п. 2.9 (а) ПДР України керував автомобілем «Джилі», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 3), в присутності яких ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння; результатами тесту «Драгер», відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено 0,37 проміле (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3). Ці докази є належними, допустимими та достатніми.

Оскаржуючи судове рішення, апелянт зазначає, що огляд алкогольного сп`яніння проводився в порушення ст. 266 КУпАП та Інструкції, оскільки він не погоджувався з результатами тесту, а працівники поліції не направили його до медичного закладу для проходження там повторного огляду.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з правами та обов`язками та в графі «пояснення» він не написав, що не погоджується з результатами огляду за допомогою технічного засобу. Крім того, в акті огляду на стан сп'яніння наявний також підпис ОСОБА_1 про те, що він ознайомлений з результатами проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння та зокрема згоден з його результатами. В той же час, матеріали провадження не містять жодних заперечень ОСОБА_1 стосовно результатів огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до роздруківки тесту приладу «Драгер», ОСОБА_1 підписав її, що свідчить про те, що він погодився з результатами проходження ним огляду та будь-яких зауважень не висловив. Це підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано, що після проходження тесту та отримання результату про наявність в повітрі ОСОБА_1 , яке він видихав в прилад 0,37 проміле алкоголю і до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою незгоду з результатом тесту не висловлював. Відтак, у поліцейського не було підстав для направлення водія в медичний заклад для проходження потворного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Положеннями цієї норми закону передбачено, що огляд з використанням технічних засобів повинен проводитись в присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з проведенням огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до встановлених обставин, ОСОБА_1 погодився пройти огляд з використанням технічного приладу, при цьому були присутніми свідки, що підтверджується та не заперечується самим апелянтом в суді апеляційної інстанції.

Стосовно незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, будь-яких доказів на підтвердження цього апелянтом не надано.

Отже, огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на належних та допустимих доказах, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун