Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/256/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2019 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст.124, 122-4 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 13.04.2019 року о 20 год. 25 хв. керував автомобілем «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Волкова,10, к.2 у м. Кропивницькому, з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), що підтверджується висновком результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 123 від 13.04.2019 року.

Крім того, ОСОБА_1 13.04.2019 року о 20 год. 25 хв. керуючи автомобілем «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Волкова, 10 в м. Кропивницькому був неуважним, внаслідок чого виїхав на тротуар, де зіткнувся з деревом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 13.04.2019 року о 20 год. 25 хв. керуючи автомобілем «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Волкова, 10 в м. Кропивницькому здійснив наїзд на перешкоду, а саме дерево та залишив місце дорожньої-транспортної пригоди, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4КУпАП.

Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та відповідно ч.2 ст.36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень повністю підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а саме протоколами про адміністративні правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 123 від 13.04.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , схемою місця ДТП, відеозаписом обставин подій та протоколом про адміністративне затримання від 13 квітня 2019 року.

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст.124, ст.122-4 КУпАП.

Крім цього, зазначає про порушення його права на захист та справедливий суд, неповноту та необ`єктивність судового розгляду, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи. ОСОБА_1 зазначає, що не керував автомобілем 13 квітня 2019 року.

Стверджує, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, рішенні суду не грунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи, а зміст постанови не відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КПК України.

У клопотанні ОСОБА_1 просив розглянути справу за його відсутністю, зазначив, що апеляційну скаргу підтримує повністю та просить її задовольнити.

З`ясувавши обставини справи у межах доводів апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без нього.

Таким чином, строк на апеляційне оскарження постанови районного суду від 28 травня 2019 року, для забезпечення права ОСОБА_1 на захист та справедливий суд слід поновити.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; а так само і відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2.4. Правил дорожнього руху передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до ст. 122-2 КУпАП невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Згідно з пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1. Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та безпечно керувати ним.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційних вимог апеляційний суд виходить з того, що згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п.6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наявних у справі доказів, апеляційний суд вважає, що висновки судді районного суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП є правильними, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даних правопорушень, судом доведена.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №223711 від 13.04.2019 р., серії БД №341037 від 13.04.2019 р., серії БД №341460 від 13.04.2019 р.(а.с. 1,20,34);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 123 від 13.04.2019 року (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , де кожен з них підтвердили те, що 13.04.2019 року ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген», білого кольору, по вул.. Волкова в м. Кропивницькому, виїхав на смугу зустрічного руху, після чого допустив зіткнення з деревом та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 3-4-5, 23-24, 36-37);

- розпискою (а.с.6);

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, з якою ознайомився ОСОБА_1 та не зазначив будь-яких зауважень до неї (а.с.22);

- відеозаписами, долученими до матеріалів справи, з яких вбачається, що 13.04.2019 року автомобіль «Фольксваген», білого кольору, перебував на тротуарі по вул.. Волкова в м. Кропивницькому, в салоні автомобіля на кермі була спрацьована подушка безпеки та тріснуте лобове скло, неподалік даного автомобіля працівниками поліції був затриманий ОСОБА_1 , при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 знаходився поряд з автомобілем «Фольксваген», білого кольору, салон якого був відкритий, та надавав працівникам поліції документи, що вказує про належність даного автомобіля останньому. Також з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 13.04.2019 року о 21 год. 45 хв., пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, за результатами якого було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 8-9, 26-27);

- протоколом про адміністративне затримання від 13.04.2019 року, відповідно до якого 13.04.2019 року у зв`язку з вчиненням правопорушеннь, ОСОБА_1 було затримано та доставлено до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.7).

Апеляційний суд відмічає, що вказані докази взаємоузгоджуються між собою, є належним та допустимими, сумніватися в їх необ`єктивності, підстав немає.

Крім того вважає, що необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, у апеляційній скарзі констатується ОСОБА_1 з формальних причин, суб`єктивних та надуманих мотивів, з метою уникнути справедливого покарання за скоєне.

Доводи апеляційної скарги в тому, що ОСОБА_1 не керував автомобілем 13 квітня 2019 року, спростовуються наявними у справі матеріалами, зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серії БД № 223711 від 13 квітня 2019 року, серії БД № 341037 від 13 квітня 2019 року, серії БД № 341460 від 13 квітня 2019 року, у яких чітко зазначено суть адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_1 , та які містять підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що ним не заперечується.

В рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя районного суду, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП та у повній мірі врахував характер вчиненого ним правопорушення, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху, особу ОСОБА_1 , який будучи нетверезим, при виїзді на смугу зустрічного руху допустив зіткнення з деревом та залишив місце дорожньої-транспортної пригоди, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке відповідає меті стягнення, а також запобіганню вчинення ОСОБА_1 , а також іншими особами, аналогічних правопорушень.

З урахуванням вищевикладеного, підстав для скасування законного та обгрунтованого рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, ст.124 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 245, 251,280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов