Номер провадження: 33/813/454/19
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 - адвоката Гнатюка О.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2019 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративніправопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, офіційно не працевлаштовану, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративніправопорушення (далі - КУпАП), із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, стягнуто судовий збір у сумі 352,40 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 13.11.2018 року о 18:30 год., керуючи транспортним засобом Chevrolet Camaro, державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Семінарська в м.Одесі, біля буд.5, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), не слідкувала за дорожньою обстановкою, була неуважною, та перед початком руху не переконалася в безпеці свого маневру, внаслідок чого допустила зіткнення зі спеціальним транспортним засобом МНС марки «ЗІЛ» моделі «131НА», державний знак НОМЕР_2 (пожежна драбина), який рухався в попутному напрямку з увімкненим проблисковим та звуковим спеціальним сигналом під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановуКиївського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2019 року, в частині позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому ст. 124 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами, в іншій частині постанову суду залишити без змін.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Гнатюк О.В. уточнив апеляційну скаргу і просив суд змінити оскаржувану постанову суду та замінити вжитий захід у виді позбавлення права керування транспортними засобами на адміністративне стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому ст. 124 КУпАП.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 19.11.2018 року, серії БД № 444528, схемою місця ДТП, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 - водія пожежної драбини, та CD диском з відеозаписом обставин ДТП.

Зазначені докази були досліджені судом першої інстанції і їм була дана відповідна оцінка суддею, який обґрунтовано визнав їх допустимими, достовірними і достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, пункт 13.1. ПДР встановлює, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Апелянт посилається на те, що суд однобічно та неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, а саме: не у повному обсязі з`ясував усі дані, що характеризують особу правопорушника, а також чи призвели її дії до будь-яких наслідків для автомобіля марки «ЗІЛ» моделі «131 НА», для його водія, або щодо виклику цього спецзасобу для виконання професійних завдань.

Крім того, апелянт вказав, що за наявною інформацією, транспортний засіб «ЗІЛ» моделі «131 НА», - не потребував ремонту, його водій не потребував медичної допомоги, і тяжкі наслідки в результаті ДТП не наступили.

Однак, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що той факт, що скоєна винними діями водія ОСОБА_1 ДТП, не спричинила тяжких наслідків, не може бути підставою для зміни оскаржуваної постанови суду, із застосуванням більш м`якого покарання, так як дії ОСОБА_1 виразились у грубому порушенні ПДР, що призвело до ДТП. Такого висновку апеляційний суд дійшов, виходячи з того, що автомобіль Chevrolet Camaro, державний знак НОМЕР_1 ,під керуванням ОСОБА_1 , повинен був надати перевагу автомобілю МНС марки «ЗІЛ» моделі «131 НА», під керуванням ОСОБА_2 , який рухався з увімкненим проблисковим та звуковим спеціальним сигналом, як то передбачено п. 3.2 ПДР.

При цьому, посилання ОСОБА_1 на те, що вона не бачила вказаного автомобіля через те, що їй закрив огляд попередній автомобіль МНС, якому вона надала перевагу у русі, є безпідставними, так як із відеозапису, який мається в матеріалах справи, вбачається, що ніщо не заважало ОСОБА_1 виявити автомобіль МНС марки «ЗІЛ» моделі «131 НА», під керуванням ОСОБА_2 , який рухався з увімкненим проблисковим та звуковим спеціальним сигналом.

Однак, замість надання переваги у русі вказаному автомобілю, ОСОБА_1 не впевнилась в безпеці свого руху, не врахувала дорожню обстановку, не надала перевагу в русі спеціальному транспортному засобу, який мав пріоритет у русі, продовжила рух, чим скоїла ДТП, завдавши таким чином перешкоду в русі автомобілю МНС спеціального призначення, який рухався з увімкненим проблисковим та звуковим спеціальним сигналом на надзвичайну подію і через ДТП не прибув за призначенням.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 свою вину не визнала і пояснила, що водій пожежної драбини, який бачив, що вона почала рух, повинен був зупинитися і надати їй перевагу у русі, тим самим уникнути зіткнення. Тобто свої винні дії апелянт ОСОБА_1 безпідставно намагається перекласти на водія автомобіля МНС марки «ЗІЛ» моделі «131 НА» ОСОБА_2 , що є недопустимим, оскільки останній рухався з увімкненим проблисковим та звуковим спеціальним сигналом і мав перевагу у русі.

Апеляційний суд також зазначає, що відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП, в межах санкції ст.124 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда