Справа № 428/693/19
Провадження № 33/810/51/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Лозко Ю.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.02.2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює головним бухгалтером ПрАТ «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою ПрАТ «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» (), допустила порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку на ПДВ за жовтень 2018 року на суму 18054 грн. та за грудень 2016 року на суму 177 661 грн. відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення № 0406 від 03.01.2019 та № 0424 від 11.01.2019.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити її від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

Посилається на те, що відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України, на податкове повідомлення-рішення від 11.01.2019 № 22.01.2019 подана скарга до ДФС України. Зазначає, що протокол складений відносно неї без її участі та не відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 38 КУпАП сплинули строки накладення адміністративного стягнення.

В ході апеляційного розгляду адвокат Бондаренко Я.О. підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, вважаю, апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст.251, 252 КУпАП, орган, що розглядає справу встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно усі обставини справи у їх сукупності.

Так, в якості доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, судом взято протоколи про адміністративне правопорушення № 0406 від 03.01.2019, № 0424 від 11.01.2019 та акт про результати камеральної перевірки від 05.12.2018.

При цьому, під час розгляду судом першої інстанції даної справи матеріали справи не містили акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 20.12.2018 на підставі якого складений протокол за № 0424 від 11.01.2019.

Крім того, протоколи про адміністративні правопорушення № 0406 від 03.01.2019 та № 0424 від 11.01.2019 не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема, не містять підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, або відмови від підписання з відповідною відміткою, даних про ознайомлення ОСОБА_1 з вказаними протоколами, та надання права останній надати пояснення і зауваження щодо їх змісту, роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Натомість наявні лише акти про неявку ОСОБА_1 до Запорізького управління офісу великих платників ДФС, однак даних про отримання останньою повідомлення щодо необхідності явки до вказаної установи матеріали справи не містять.

Отже, з урахуванням недотриманням податковими органами вимог ст. 256 КУпАП протоколи не є допустимим доказами у справі.

Протоколи про адміністративне правопорушення, які покладені в основу постанови, містять посилання лише на акт про результати камеральної перевірки від 05.12.2018.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП до протоколів не надано.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що 22.01.2019 на податкове повідомлення-рішення від 11.01.2019 № адвокатом Бондаренком Я.О. подано скаргу до ДФС України.

Відповідно до листа від 12.04.2019 ДФС України встановлено, що ДФС за результатами розгляду скарги ПрАТ «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» прийнято рішення від 22.03.2019 № 13484/6/99-99-11-04-02-25, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС від 11.01.2019 № , а скаргу без задоволення.

Із змісту додаткових пояснень, наданих адвокатом Бондаренком ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду вбачається, що не погодившись з податковим повідомленням-рішенням від 11.01.2019, ПрАТ «Сільськогосподарська виробнича фірма «Агротон» звернулось з позовною заявою до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.01.2019 № , яка ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 09.04.2019 прийнята до розгляду.

Відповідно до вимог ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. При цьому, п.56.18 цієї статті визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 163-1 КУпАП є передчасним.

Відповідно до ст. 38 КУпАП за вчинене адміністративне правопорушення стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. При цьому, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду апеляційним судом справи, з моменту можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення пройшло понад три місяці, тобто сплили строки накладення адміністративного стягнення, що передбачені ст. 38 КУпАП.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП слід закрити, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.38, 247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.02.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.П. Лозко