Справа № 638/8172/19
Номер провадження 3/638/2099/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І. О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з військової служби правопорядку військової комендатури м. Щастя Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в селі Новоукраїнка, Мар`їнського району, Донецької області, навідник оператора в/ч НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 172 20 КУпАП,

установив:

31.05.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з військової служби правопорядку ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172 20 КУпАП.

У протоколі ДНСЩ № 12 про військове адміністративне правопорушення від 02.05.2019 р. зазначається, що 08.03.2019 р. о 21:45 год. молодший сержант ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_3 , знаходячись на лікуванні в Харківському військовому госпіталі (в/ч НОМЕР_3 ).

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Разом із адміністративним матеріалом до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 172 20 КУпАП присутність правопорушника не обов`язкова, таким чином справа розглядається за його відсутності.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 від 02.05.2019 р. зазначив, що дійсно проходив лікування у військовому госпіталі в м. Харкові по 12.03.2019 р., під час перебування у військовому госпіталі алкогольні напої не вживав.

Оцінюючи докази у сукупності, суд керується положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин кожної справи, розглядаючи справу суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Незважаючи на не визнання своєї провини, винність ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

протоколом ДНСЩ № 12 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172 20 КУпАП;

епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 1949, виданого військово медичним клінічним центром Північного регіону, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 27.02.2019 р. по 12.03.2019 р., виписаний з відділення за грубе порушення госпітального режиму за розпорядженням командира ВМКЦ ПнР для прийняття мір дисциплінарного впливу. 08.03.2019 р., знаходячись на лікуванні, пацієнт порушив госпітальний режим, нехтуючи заборону, вживав спиртні напої. Підтверджено актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 41;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.03.2019 р. № 41, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (клінічно);

актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 41 від 08.03.2019 р. о 21:45 год., відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлені наступні ознаки: зіниці розширені, рухи сповільнені, хода зі швидкими поворотами, поза Ромберга з похитуваннями, пальце носову пробу виконує з промахуванням, тремтіння повік, дрібний тремор пальців рук, запах алкоголю з рота присутній, тому за висновком лікаря встановлене алкогольне сп`яніння (клінічно).

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172 20 КУпАП настає, зокрема, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543 XII в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», продовжено його Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію».

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543 XII, особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, особливий період пов`язується, зокрема, із проведенням мобілізації.

Мобілізацією, згідно з положеннями наведеної статті, є комплекс заходів, здійснюваних, серед іншого, з метою переведення Збройних Сил України на організацію і штати воєнного часу.

У ч. 4 ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543 XII зазначено, що зміст мобілізації становить переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, а також адміністративно територіальних одиниць України на роботу в умовах особливого періоду.

Відтак, закінчення періоду мобілізації не є самостійною підставою для припинення особливого періоду.

Водночас ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543 XII надано визначення поняття демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення ЗС України, інших військових формувань, на організацію і штати мирного часу.

Вищенаведене дає підстави стверджувати, що як у проміжки між періодами проведення мобілізації, так і на даний час у державі стан особливого періоду не припинився.

Враховуючи, що ОСОБА_1 08.03.2019 р. о 21:45 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_3 , знаходячись на лікуванні в Харківському військовому госпіталі (в/ч НОМЕР_3 ), чим порушив ст. ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ і кваліфікує його порушення за ч. 3 ст. 172 20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

За ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правопорушення вчинено 08.03.2019 р., протокол про адміністративне правопорушення складений 02.05.2019 р., дане правопорушення не є триваючим, на день розгляду справи суддею строки накладення адміністративного стягнення сплинули, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 38, 172 20, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172 20 КУпАП закрити.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: