Справа № 642/3650/19
Провадження № 3/642/1046/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Шрамко Л.Л., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , його представника адвоката Манька О.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли до суду з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2019 року з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області до Ленінського районного суду м. Харкова після доопрацювання надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КК України ОСОБА_1

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 312810 від 23 квітня 2019 року зазначено, що 23.04.2019 року приблизно о 21- 45 за адресою: м.Харків, вул. АДРЕСА_2 шлях АДРЕСА_3 92, громадянин ОСОБА_1 не виконував законну вимогу командира взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП в Харківської області лейтенанта поліції ОСОБА_2 М.Г. по пред`явленню документів відповідно до ч.2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та законну вимогу залишатися на місці під час розгляду адміністративної справи, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вину свою не визнав, пояснив, що 23 квітня 2019 року він перебував у Полтавський області та не був присутнім у вказаному місті. Працівники патрульної поліції упереджено ставляться до нього, неодноразово складають стосовно нього необґрунтовані протоколи, у зв`язку з чим він звертався до правоохоронних органів, а також вже доводів свою невинуватість в суді при розгляду матеріалу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 також зазначив, що в зазначений час в 23.04.2019 року він не знаходився в місті Харкові, а перебував у службовому відрядженні в місті Полтава. З протоколу вбачається, що зовсім іншою ручкою і почерком внесено слово «отказался», що підтверджує складання протоколу в іншу дату, ніж складено протокол та виявлені події.

Копія протоколу взагалі не була йому направлена, а міститься в матеріалах справи, що свідчить про приховування від нього інформації. Також зазначив, що відносно нього почастішали випадки складання адміністративних матеріалів в зв`язку з його підприємницькою та громадською діяльністю. Вказані дії силові підрозділи використовують як засіб залякування та тиску на нього. На його думку, один зі співробітників поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, який займає керівну посаду, можливо причетний до даних подій, тому ним сформована відповідна заява для проведення службового розслідування та внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР в Державне бюро розслідувань.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Манько О.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В письмових запереченнях адвокат Манько О.М. зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита сутність адміністративного правопорушення: не зрозуміло, які саме вчинено дії, що свідчать про злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, і в чому полягали порушення. В порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі, відсутні докази законної вимоги з боку командира взводу 1 роти 3 бат. 3 УПП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 Т.Г., а навпаки є докази порушення поліцейським Законів України та Інструкцій затверджених Наказами МВС, що знайшло свого підтвердження у наступному.

В порушення ч. 2 ст. 7 КУпАП закону в матеріалах справи надано рапорти, адресовані начальнику УПП в Х/о ДПП ОСОБА_3 Р.С., які не відповідають вимогам Закону, так як не мають відмітки проходження реєстрації та не мають візу посадової особи якій їх адресовано.

Відповідно до Наказу МВС N 747 від 23 серпня 2012 року Про затвердження Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України пунктом 2.4.9. визначено, Працівникам органів внутрішніх справ незалежно від їх службового становища забороняється приймати для виконання незареєстровані в підрозділах документального забезпечення документи.

Положеннями ст. 256 КУпАП визначено порядок заповнення протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема заповнюється графу «до протоколу додається», так у вищенаведеному протоколі зазначено, що єдиним додатком є «рапорт», тим самим інші наявні матеріали у справі не мають відношення та не можуть віднесені до даної події, так як не зазначені у процесуальному документі.

В протоколі не зазначено, які саме документи не надала, або повинна була надати особа, яка притягається, на вимогу поліцейського.

В порушення Інструкції щодо оформлення поліцейськими матеріалів, затвердженої Наказом МВС України, адміністративний протокол складено не тією посадовою особою, якою було проведено безпосереднє спілкування з особою, яку підозрюють у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме інспектором Бондаревим С.В., а не ОСОБА_4 . Крім того, особу було встановлено відповідно до водійського посвідчення НОМЕР_2 від 06.03.2009 року ВРЕВ №2 м.Харкова, що суперечить рапортам поліцейського Євдокіменка Д.Р., який зазначає про існування паспортних даних особи ОСОБА_1 , що не узгоджується з поясненнями поліцейських та суперечить один одному.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») передбачена ст. 126 КУпАП, та не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність саме законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані. В протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті працівниками поліції. Крім того, обов`язковою вимогою складу правопорушення повинна бути і суб`єктивна сторона, яка полягає саме в злісному невиконанні цієї вимоги.

Висунута вимога працівників поліції щодо «надання документів» при цьому без зазначення яких саме, не відповідала ч.2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», є безпідставною, незаконною, та такою що не відповідала дійсній обстановці та мала зовсім іншу правову кваліфікацію - за ст. 126 КУпАП.

Друга уявна вимога поліцейського бути присутнім під час розгляду справи, що не може бути віднесено до законної вимоги поліцейським, так як відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, розгляд справи може розглядатися за відсутності особи у разі її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, тим самим це право особи, а не обов`язок.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, лише суди мають право розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, а тому не зрозуміло, яким чином ОСОБА_4 запросив особу до розгляду справи, взявши на себе повноваження суду. Про складання протоколу в жодному повідомленні мови навіть не йдеться.

В протоколі не вказані свідки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, хоча надано невідомі пояснення та рапорти, які датовані різним датами та не значені у протоколі, вони складені з суттєвим порушенням вимог чинного законодавства та вимог діловодства. Місце реєстрації зазначено поліцейським «те саме», що і місце проживання, але зазначено зовсім іншу адресу яка не співпадає з місцем проживання.

Фотокартка невідомої особи з датою 22.04.19 о 22 год. 42 хв. не відноситься до події визначеної у протоколі від 23.04.2019 року о 21 год. 45 хв.

Протокол затримання складено щодо «Особи-1», яку не було встановлено, та не має відношення до адміністративного протоколу та не зазначено у ньому , не зрозуміло, яку саме доказову базу він має. Протокол про адміністративне затримання містить посилання поліцейського ОСОБА_5 на неіснуючу в КУпАП кваліфікацію - ч.1 ст. 185 КУпАП.

Осіб, письмові пояснення яких містяться в матеріалі, не встановлено, так не зазначено їх номеру паспорту або іншого документу, тому слід вважати неприйнятними такі пояснення осіб і тому є недопустимими доказами у справі.

Два рапорти працівників поліції від 23.04.2019 року містять однакові стилістичні помилки.

Вказані обставини у рапорті ОСОБА_5 від 23.04.2019 року суперечать викладеним цим же поліцейським у фабулі протоколу обставинам. Так у протоколі зазначено: «залишатися на місці під час розгляду адміністративної справи» у статусі громадянина, а в рапорті : «не виконав вимогу залишитися на місці зупинки транспортного засобу», що передбачає звернення до особи у статусі водія. Складено протокол було 23.04.2019 року о 3 год. оо хв., відносно події, яка ще відбудеться о 21 год. 45 хв. тієї ж доби.

Адвокат Манько О.М. послався на чисельну практику Європейського суду з прав людини та зазначив, що з викладеного випливає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення дані належним чином не підтверджуються і тим самим виключають наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП. в діях ОСОБА_1 . Доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення суду не надано, та при оформленні справи про адміністративне правопорушення мали місце чисельні порушення вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , його представника адвоката Манька О.М., вважає, що провадження у справі підлягає до закриття з таких підстав.

Протокол про адміністративне правопорушення від 23 квітня 2019 року, складений щодо ОСОБА_1 , суперечить іншим матеріалам справи.

Так, в протоколі зазначено, що подія мала місце 23 квітня 2019 року о 21-45.

Протокол про адміністративне затримання особи-1 за частиною 1 ст. 185 КУпАП складений 22 квітня 2019 року о 23 год. 10 хвил. В протоколі затримання зазначено, що Особу-1 затримано у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КУпАП для встановлення особи, складання адміністративного матеріалу за ч.1 ст. 122 КУпАП, ст. 122-2 КУпАП, ч.1 ст. 185 КУпАП, злісна непокора законній вимозі поліцейського, ст. 126 КУпАП.

Рапорт інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП в Харківській області Бондарєва С.В. від 23 квітня 2019 року складено щодо подій, які відбулись 22.04.2019 о 21-45.

Також до матеріалу доданий рапорт ОСОБА_5 від 23.04.2019 про те, що їм було складено 23.04.2019 о 3 год. адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП.

В рапорті поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону з УПП в Харківській області Євдокіменка Д.В. зазначено, що 23.04.2019 було отримано виклик ОСОБА_1 щодо незаконного затримання транспортного засобу, однак встановлено, що автомобіль був тимчасово правомірно затримано.

Також в матеріалах містяться пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 23.04.2019 щодо подій, які мали місце 23.04.2019 0 0 год. 40 хвил., а також пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 23.04.2019, щодо подій, які відбулись 23.04.2019 о 3 год. 00 хвил.

Також додано копії пояснень командира роти №3 батальйону № 3 УПП в Харківській області ОСОБА_10 від 22.04.2019 щодо подій 22.04.2019 о 23-34, та пояснення ОСОБА_11 від 22.04.2019 щодо подій 22.04.2019 о 23-30.

Аналізуючи зміст вказаних документів, суд приходить до висновку, що вони містять суттєві протиріччя щодо часу вчинення адміністративного правопорушення, та не доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, 23 квітня 2019 року о 21 год. 45 хвил.

Ст. 256 КУпАП містить вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, яких повинні додержуватися особи, які його складають.

В протоколі зазначено, що додається лише рапорт, однак направлений матеріал з рядом вищезазначених документів рапортів, пояснень, які невідомо коли додані до матеріалу, відмітки про реєстрацію не містить, хоч згідно з п. 2.4.9. «Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ України , затв. Наказому МВС N 747 від 23 серпня 2012 року працівникам органів внутрішніх справ незалежно від їх службового становища забороняється приймати для виконання незареєстровані в підрозділах документального забезпечення документи.

Суд також зазначає наступне.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Повноваження поліції встановлені у ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», яка, зокрема вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» відповідальність за ст. 185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків. Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського -це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівникам поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Ці положення узгоджуються з положеннями, викладеними у Рішенні Конституційного суду України від 11.10.2011 р. № 10-рп/2011, у якому зазначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, … у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги. Системний аналіз норм Кодексу дає підстави для висновку, що в ньому встановлена відповідальність лише за злісну непокору законній вимозі працівника міліції

Під час розгляду справи з метою надання оцінки законності суду слід з`ясувати суть вимоги працівника поліції, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 03 березня 2014 року по справі № 5-49к13, рішення Європейського суду з прав людини по справі «Веренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, є обов`язковим елементом для кваліфікації дій за ст. 185 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 23 квітня 2019 року, не зазначено, які саме документи вимагали пред`явити працівники поліції та які він не надав. Отже, не зазначена, які саме законні вимоги були пред`явлені працівником поліції.

В той же час, відповідно до вимог ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»),тягне за собою накладення штрафу, тому посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, яке має правову кваліфікацію та визначається у ст. 126 КУпАП, не може бути в кваліфіковано як злісна непокора за ст. 185 КУпАП.Посилання в протоколі на те, що ОСОБА_1 не виконав законну вимогу залишатись на місті на час розгляду адміністративного матеріалу, не основано на законі, оскільки це право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Небажання особи бути присутньою при розгляді адміністративного матеріалу не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП, не утворює об`єктивної сторони складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 6 закону «Про Національну поліцію» передбачає, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У п. 1 ст. 7 Закону вказано, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно п.1 ст. 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до ст.ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з вимог ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: і) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, за наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, тому у провадження у справі слід закрити.

.

Керуючись ст.ст. 7, 185, 247, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю поді і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.Л. Шрамко