КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2419/2019 Постанова винесена суддею Бірсою О.В.
Категорія: ст.ст. 124, 122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

13 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за його апеляційною скаргою на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, і за правилами ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Крім того, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

15 травня 2019 року через відділ поштового зв`язку ОСОБА_1 подав на вказану постанову судді місцевого суду апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і накладення стягнення за ст. 122-4 КУпАП та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, поважність причин пропуску якого обґрунтував тим, що 17 квітня 2019 року постанова суддею місцевого суду винесена не була, оскільки вимоги ст. 285 КУпАП щодо оголошення постанови після розгляду справи та вручення або направлення її копії особі протягом трьох днів виконані не були, а за змістом судового рішення він ознайомився лише 14 травня 2019 року на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що справа про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, розглянута суддею Дніпровського районного суду м. Києва 17 квітня 2019 року за участю ОСОБА_1 та за результатами її розгляду в цей же день винесена постанова, в резолютивній частині якої вказано прийняте судом рішення, роз`яснено порядок і строки його оскарження (а.с.28-30). А тому відлік строку на оскарження постанови судді місцевого суду для ОСОБА_1 обраховується з дня її винесення.

Проте апеляційна скарга була подана ОСОБА_1 лише 15 травня 2019 року, тобто з порушенням встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, і відповідне клопотання не містить посилань на обставини, які б дійсно перешкодили ОСОБА_1 своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження постанови судді від 17 квітня 2019 року.

Так, твердження апелянта про те, що 17 квітня 2019 року взагалі не приймалося і не проголошувалося рішення в справі щодо нього, не заслуговує на увагу, оскільки суперечить матеріалам справи, з яких вбачається, що саме цього дня за участі ОСОБА_1 в справі винесено постанову. А про обізнаність ОСОБА_1 з прийнятим судом рішенням переконливо свідчить та обставина, що 17 квітня 2019 року він сплатив адміністративний штраф у сумі 340 грн., накладений на нього суддею місцевого суду за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та судовий збір (а.с.31, 32).

Посилання ОСОБА_1 як на підставу поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження на те, що копія постанови йому судом не вручалася і не направлялася та з її змістом він ознайомився лише 14 травня 2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень є непереконливими, адже чинним КУпАП початок строку апеляційного оскарження постанови судді обраховується з дня винесення постанови і цей строк ніяким чином не пов`язаний з отриманням копії судового рішення. Отже, в даному випадку вказана апелянтом обставина не може бути визнана поважною причиною пропуску процесуального строку.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження клопотання не містить.

За таких обставин, враховуючи, що апелянт не підтвердив поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2019 року в справі щодо нього про адміністративні правопорушення за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу з додатками повернути ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко