Справа №: 486/656/19 Провадження № 3/486/379/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Франчук О. Д.

при секретарі - Деменко К.Л.

прокурора - Кучерявого В.В.

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Южноукраїнську Миколаївської області, справу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, яка надійшла від Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Южноукраїнськ Миколаївської області, машиніста насосних установок ВП ЮУ АЕС ДП НАЕК Енергоатом, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 96 від 27 березня 2019 року, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста Южноукраїнського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії Южноукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, та відповідно до ст. 1 та підп. «В» ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції», суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог абз. 2 п. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», подала декларацію, як особа, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави за 2017 рік з порушенням термінів, а саме 04 квітня 2018 року, тоді як термін декларування закінчився 01 квітня 2018 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнала та пояснила суду, що 10 березня 2018 року вона подала декларацію за 2017 рік, однак під назвою щорічна. Лише на початку квітня їй зателефонував працівник пенсійного фонду та повідомив про необхідність подачі декларації за 2017 рік після звільнення, що вона 04 квітня 2018 року відразу і зробила.

Прокурор в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що згідно наказу № 2-ОС від 01 квітня 2016 року, 01 липня 2015 року ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста Южноукраїнського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Южноукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (а.с. 15).

Згідно вимог ст. 1 та підп. «В» ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України«Про запобіганнякорупції» особи, зазначені упункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2,пункті 5частини 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

18 липня 2016 року ОСОБА_1 під особистий підпис була попереджена про спеціальні обмеження, встановлені ЗУ Про державну службу та Про запобігання корупції, щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби ( а.с. 117-118).

11 липня 2017 року ОСОБА_1 підписала зобов`язання в термін до 01 квітня 2018 року, подати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2017 рік за формою і в порядку, визначеному чинним законодавством. ОСОБА_1 також підтвердила, що зобов`язання буде чинним і після її звільнення (а.с. 127).

Наказом № 25-ОС від 11 липня 2017 року ОСОБА_1 з 11 липня 2017 року було звільнено з посади головного спеціаліста Южноукраїнського відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсій Южноукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області за власним бажанням (а.с. 27).

Крім того, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Як вбачається з послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинила ОСОБА_1 10 березня 2018 року о 10:06 годині та 04 квітня 2018 року о 22:11 годині ОСОБА_1 подала декларацію. (а.с. 10-14).

Згідно скрін-шоту сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію (після звільнення) ОСОБА_1 подала 04 квітня 2018 року (а.с. 8).

11 квітня 2018 року Національне агенство з питань запобігання корупції було повідомлено про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації після звільнення за 2017 рік (а.с. 9).

Згідно з ст. 245КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст.ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія та умисне несвоєчасне подання електронної декларації. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне подання електронної декларації.

Так, відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В роз`ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, зазначено що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, ОСОБА_1 подала декларацію за 2017 рік вже після свого звільнення 10 березня 2018 року, однак, як також остання пояснила в судовому засіданні, вона вважала, що таким чином виконала свій обов`язок щодо подання декларації при звільненні та вже після телефонного дзвінка представника пенсійного фонду невідкладно подала декларацію (після звільнення). Наведене також виключає умисел в діях останньої щодо несвоєчасного подання декларації особою, як особа, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави.

Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" визначено концепцію якості закону, зокрема, з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону". В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

На підставі зазначеного, можна зробити висновок, що особа не може бути притягнена до відповідальності через неоднозначність, з якою держава формулює ті чи інші правові норми. Принцип правової визначеності покладає на державу обов`язок встановити такі правила поведінки, що дозволять особі однозначно і безсумнівно відокремити дії неправомірні від правомірних. Порушення державою цього принципу за певних умов має породжувати певні негативні наслідки саме для держави, а не для інших осіб, які не мають впливу на прийняття державою тих чи інших правових норм.

Однак органом, що склав протокол, не надано суду доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умислу направленого на порушення абзацу 2 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а тому, відповідно, в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись п. 1) ст. 247, ст. 283, п. 3) ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, у в зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олена Дмитрівна Франчук