ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/1214/19 Головуючий І інстанції Чижиченко Д.В.
Справа № 639/4921/19 Доповідач Кружиліна О.А.
Категорія: 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді

судової палати з розгляду кримінальних справ- Кружиліної О.А.
за участю секретаря - Шалімової Ю.О.
особи, які притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1
захисника- Соколенка М.О ОСОБА_2
потерпілої - ОСОБА_3
представника потерпілого- Підлужного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

03 липня 2019 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 162050 стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 17 червня 2019 року о 17 годині 24 хвилин в м.Харків, вул.Москалівська, біля буд.102-А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці виконуваного маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Nissan, д.н.з. НОМЕР_2 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальної шкоди.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.

Постановою судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

Стягнено з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено лише через 16 днів після ДТП, хоча будь-яких даних щодо результатів доопрацювання, відібрання додаткових пояснень, залучення відеозапису працівниками зроблено не було.

Свідка ОСОБА_5 не допитано в судовому засіданні, не внесено у протокол у якості свідка, його пояснення не враховано при винесенні оскаржуваної постанови.

Не досліджено характер ушкоджень та механізм ДТП, зважаючи на той факт, що потерпіла ОСОБА_3 , навіть виходячи з її пояснень та схеми ДТП, не витримала відповідну відстань до автомобіля, що рухався попереду.

Враховуючи схему місця ДТП, його пояснення та пояснення свідка ОСОБА_6 , можна дійти висновку, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем, в порушення вимог пункту 13.1 ПДР не дотрималася безпечної дистанції та розпочала обгін транспортного засобу, який подав сигнал повороту ліворуч і в місце, де його заборонено здійснювати, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем під його керуванням.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Соколенка М.О., які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_3 та її представника адвоката Підлужного О.А., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, оскільки він порушив вимоги пункту 10.1 ПДР України, його провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.

З таким висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Положення чистин 1, 2 статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог частини 1 статті 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 10.1 ПДР України встановлено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За порушення пункту 10.1 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Судовим розглядом встановлено, що 17 червня 2019 року о 17 годині 24 хвилин в м.Харків, вул.Москалівська, біля буд.102-А, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці виконуваного маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Nissan, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було завдано матеріальної шкоди.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 162050 від 03 липня 2019 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, що містяться в матеріалах справи.

Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 17 червня 2019 року вбачається, що водій ОСОБА_1 міг уникнути зіткнення, виконавши вимоги пункту 10.1 ПДР України, а саме переконавшись перед зміною напрямку руху у безпечності маневру для інших учасників руху.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Доказів щодо спростування висновків судді про порушення ОСОБА_1 пункту 10.1 ПДР України матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і апеляційному суду.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування суддею норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

При апеляційному перегляді постанови судді захисником ОСОБА_1 адвокатом Соколенком М.О. заявлено клопотання про призначення автотехнічної експертизи та виклик свідків. Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вказаних клооптань, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Вказані клопотання у суді першої інстанції не заявлялись, обґрунтування звернення з даними клопотаннями в апеляційному суді не наведено.

За таких обставин, вказані клопотання задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги про наявність в діях ОСОБА_3 порушень вимог ПДР України, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 не складався та під час апеляційного перегляду справи не встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при встановленні обставин ДТП, яка мала місце 17 червня 2019 року за участю автомобілівRenault Laguna, д.н.з. НОМЕР_1 , та Nissan, д.н.з. НОМЕР_3 .

З врахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків судді не спростовують, підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 серпня 2019 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 221, 245, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Харкова від 28 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна