Справа № 163/1029/19
Провадження № 3/163/661/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Філімонюк О.І.,

представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,

захисника Кривошея А.М.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею ДФС матеріали справи за протоколом № 1988/20500/19 про притягнення до відповідальності за ст.472 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Інспектор Волинської митниці склав протокол про те, що ОСОБА_1 , слідуючи 14.05.2019 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС водієм рейсового автобуса "Сетра", номерний знак НОМЕР_2 , не задекларував за встановленою формою 25 000 євро, що за офіційним курсом НБУ становили 734 107,77 гривні, знаходились в сумці разом із задекларованою валютою і були пред`явлені під час її перерахунку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.472 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився.

Його захисник адвокат Кривошей А.М. не заперечив проти проведення засідання без участі підзахисного та висловив свою правову позицію про відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути судовий збір.

Дослідженням доказів по справі встановлено таке.

Факт наявності у ОСОБА_1 призначеної для переміщення через митний кордон валюти, в тому числі вилучених за цим протоколом 25 000 євро, стверджений протоколом про порушення митних правил, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, службовою запискою і по справі не оспорюється.

В цілях митного контролю з ініціативи працівника органу доходів і зборів ОСОБА_1 заповнив митну декларацію на бланку, передбаченому постановою КМ України від 21.05.2012 року № 431.

При цьому в графі 3.1(призначеній у використаному бланку декларації для відомостей про валюту, платіжні документи, цінні папери, банківські метали) вказав "7500 євро. Не більше еквіваленту десяти тисяч євро".

Згідно із ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про валюту та валютні операції" транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України від 27.02.2019 року № 203 (далі постанова № 203) затверджено форму бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей (далі - декларація транскордонного переміщення). Постанова набрала законної сили з дня її опублікування 22.03.2019 року.

Форма митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затверджена постановою КМ України від 21.05.2012 року № 431 (далі постанова № 431).

Постановою КМ України № 203 внесені зміни до постанови № 431: з форми митної декларації виключено п.3.1, яким передбачалось декларування відомостей про валюту України та іноземну валюту готівкою, платіжні документи та інші цінні папери, банківські метали.

Отже, для декларування валютних цінностей та інших товарів, що переміщуються громадянами через митний кордон, передбачено дві форми митних декларацій.

Частинами 5, 6 ст.264 МК України встановлено, що з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно із ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Порядок заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затверджено наказом Мінфіну від 28.05.2012 року № 614 (далі Порядок № 614).

Згідно з пунктом 1.8 Порядку № 614 декларація не приймається до митного оформлення посадовою особою митного органу в разі: заповнення декларації, форма якої відрізняється від установленої; заповнення декларації з порушенням вимог цього Порядку; заповнення декларації олівцем; заповнення декларації з виправленнями та/або підчищеннями. В таких випадках громадянином або уповноваженою особою заповнюється нова декларація з дотриманням вимог цього Порядку.

Пунктом 1.10 Порядку № 614 визначено, що з моменту прийняття декларації посадовою особою митного органу для оформлення вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а громадянин або уповноважена особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як встановлено по справі, ОСОБА_1 була заповнена декларація, форма якої передбачена постановою КМ України № 431. При цьому відомості про валюту були вказані ним в розділі 3.1 бланку декларації, що не відповідало положенням постанови КМ України № 203, якою цей розділ з форми декларації був виключений.

Бланк декларації ОСОБА_1 був наданий інспектором митниці, що вбачається з його письмових пояснень, службової записки інспектора і змісту протоколу про порушення митних правил.

Бланк декларації, передбаченої постановою № 203, ОСОБА_1 не надавався і ним не заповнювався.

Отже, аналіз доказів і відповідного митного законодавства свідчить, що заповнена ОСОБА_1 декларація не повинна була прийматись інспектором митниці, а підлягала поверненню з вимогою належного оформлення, в тому числі щодо переміщуваних валютних цінностей.

Таким чином, прийнята з порушенням положень ст.264 МК України, постанов КМ України №№ 431, 203, Порядку № 614 митна декларація ОСОБА_1 не може братись як документ, що посвідчує факт декларування товарів, а отже підлягає визнанню недопустимим доказом.

Інші зібрані по справі докази лише доводять факт переміщення ОСОБА_1 валютних цінностей через митний кордон. В самому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 пред`явив усю валюту для перерахунку, що дає підстави для висновку про усне декларування.

Крім цього, чинне законодавство не містить жодних обмежень чи заборон для ввезення валютних цінностей в Україну.

Так п.18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 року № 5, встановлює, що фізичні особи - резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро, на підставі документів, що підтверджують: 1) зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро; 2) придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10 000 євро.

Таких вимог щодо ввезення/пересилання в Україну валютних цінностей Положення не встановлює.

Зважаючи на викладене, вбачаються підстави для висновку, що належні, допустимі і достовірні докази наявності в діях ОСОБА_1 передбаченого ст.472 МК України складу порушення митних правил по справі не зібрані і на розгляд протоколу не подані.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з наведеним провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Вилучені в порядку ст.511 МК України валютні цінності підлягають поверненню їх володільцю для проведення митного оформлення.

Судовий збір по справі не справляється на підставі ст.401 КУпАП.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі за протоколом № 1988/20500/19 щодо ОСОБА_1 за ознаками ст.472 МК України закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучені за цим протоколом 25 000 (двадцять п`ять тисяч) євро повернути ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій