ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/645/19 Справа № 208/332/19 Суддя у 1-й інстанції - Ізотов В. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 напостанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та стягнуто судовий збір.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 січня 2019 року о 21.20 годин у м. Кам`янське Дніпропетровської області по вул. М. Грушевського, буд. 23 водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Opel Vectra" н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан сп`яніння був проведений зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатору "Драгер" в присутності двох свідків, результат огляду вказав на вміст алкоголю в крові - 1.98 проміле, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.9-а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також судом встановлено, що 13.01.2019 року о 22:35 годині у АДРЕСА_3 ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, що виразилась у висловленні в бік поліцейського нецензурною лайкою, хапанні його за формений одяг, на вимогу поліцейського припинити вказані дії ОСОБА_1 не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження вказаної постанови суду та скасувати постанову суду, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду вказує на те, що справу розглянуто 12.04.2019 року без його участі, копію постанови отримав лише 18.04.2019 року, одразу після виписки зі стаціонарного лікування.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є необґрунтованою, прийнята на нез`ясованих обставинах, чим порушено норми матеріального та процесуального права, вказує, що за кермом сидів не він, а його друг.

Також вказує, що поліцейськими не здійснювалась відеофіксація, що є грубим порушенням, у зв`язку з чим, суд не в змозі оцінити дійсні обставини справи, також було порушено процедуру зупинки транспортного засобу та огляду на стан сп`яніння.

Зазначає, що автомобіль стояв у дворі та не рухався, а свідки були запрошені лише у відділення Кам`янського ВП, у зв`язку з чим вони не можуть підтвердити факт керування автомобілем ОСОБА_1 , вони не бачили як рухався транспортний засіб та хто був за кермом.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 не був присутнім у суді першої інстанції при розгляді справи та копію постанови суду отримав лише 18.04.2019 року. Постанова оскаржена ним з порушенням встановленого законом 10-денного строку, оскільки він подав апеляційну скаргу до суду 25 квітня 2019 року, тоді як строк на її оскарження сплинув 22 квітня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки справа судом була розглянута за його відсутності, а копію постанови суду він отримав лише 18.04.2019 року, тому з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає справедливим задовольнити клопотання і поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови, а апеляційну скаргу розглянути по суті.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно необґрунтованості постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії БД № 252496 від 13.01.2019 року (том 1 а.с. 1), серії ГР № 239445 від 13.01.2019 року (том 2 а.с. 1) серії НОМЕР_2 від 13.01.2019 року (том 2 а.с. 2), складеними уповноваженими особами з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254-256 КУпАП, рапортом працівника поліції (том 2 а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 (том 2 а.с. 3), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (том 1 а.с. 3, 4, 6) та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (том 1 а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (том 1 а.с. 5), чеком-квитанцією тестування на алкоголь (том 1 а.с. 8).

Доводи зазначені в апеляційній скарзі мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, матеріалами справи не містять.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2019 рокувідносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова