Справа № 404/8749/18
Номер провадження 3/404/351/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Петров Роман Іванович розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

20.11.2018 року, о 17-20 год., ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_2, на 700 км. а/д М12 Стрій-Кропивницький, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого на слизькій ділянці дороги не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смуху руху, де зіткнувся з транспортним засобом «Вольво», д/н НОМЕР_3, з причепом д/н АІ 9484 ХР. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, та які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ч. 17 ст. 6 цього Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які, зокрема, беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобовязані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомив, що місцем його проживання є АДРЕСА_1, а тому безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду вказаної справи.

Судом перевірено та встановлено, що згідно з довідкою УДМС України в Кіровоградській області ОСОБА_1 зареєстрований з 11.10.2000 року за адресою: вул. Д.Східна, 90/125, м. Кропивницький, однак фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2, доданими до матеріалів справи працівниками поліції за результатами проведеного їх доопрацювання, яка зазначила, що її брат ОСОБА_1 з 2005 року проживає ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким чином з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 прав судом використано усі можливі способи його сповіщення про місце і час розгляду справи шляхом направлення судових повісток поштою за місцем проживання та реєстрації.

Проте, судом встановлено наступні обставини:

1) у звязку із «закінченням терміну зберігання» з пошти протягом місяця повістки було повернуто на адресу суду без вручення ОСОБА_1;

2) судові повістки направлялися за місцем фактичного проживання ОСОБА_1, яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, та місця його реєстрації;

3) ОСОБА_1 відповідно до ч. 17 ст.6 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не повідомляв орган реєстрації про те, що більше місяця фактично проживає у іншому місці, аніж місце реєстрації;

4) незважаючи на те, що ч. 1 ст. 277 КУпАП визначено пятнадцятиденний строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд тричі протягом місяця здійснював виклики ОСОБА_1 та останній, протягом вказаного інтервалу часу, який є розумним з огляду на строк розгляду справи, не вживав жодних заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження;

5) жодні клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду, а також заяви про відкладення розгляду справи, ОСОБА_1 до суду не було подано.

Таким чином ОСОБА_1 було відомо, що судові повістки будуть йому направлятись за адресою, вказаною ним у протоколі, але своїми фактичними діями він ігнорує їх отримання, що вказує на його небажання брати участь в розгляді справи та фактично таким чином він реалізує надане йому право не зявлятися в судове засідання для розгляду справи. При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, у тому числі з врахуванням положень ч.ч. 10, 17 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1, доданими до матеріалів справи, фототаблицею, з яких вбачається, що у вказані в протоколі час та місці ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_2, та порушивши правила дорожнього руху допустив зіткнення з транспортним засобом «Вольво», д/н НОМЕР_3, з причепом д/н АІ 9484 ХР, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Призначаючи ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення враховую обставини, передбачені ст. 33 КУпАП, і вважаю, що для досягнення мети застосування адміністративного стягнення, ОСОБА_1 достатньо призначити стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 24, 124, 245, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4