ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 12.08.2019 року, приблизно о 09.30 годин, ОСОБА_2 , під час руху на перехресті вул.Запорізьке шосе та вул.Шинна в м.Дніпро, керуючи автомобілем «Land Rover» д/н НОМЕР_1 , виїхала на регульоване перехрестя на забороняючий (красний) сигнал світлофору, чим порушила п.8.7.3 е Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306) та скоїла зіткнення з автомобілем «ДЕУ Ланос» д/н НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., а також стягнуто з неї судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки про вказану постанову вона дізналась від свого захисника, на підставі чого, нею 23.09.2019 року на адресу суду першої інстанції направлено заяву про видачу їй копії цієї постанови, також просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо неї, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що саме водій ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України, в наслідок яких було спричинено ДТП.

Вказує на те, що судом першої інстанції були порушені наступні вимоги КУпАП: - суддя не звернула уваги на те, що на ОСОБА_2 не складався протокол за порушення ПДР після ДТП, а складений протокол не відповідав вимогам закону, що було підставою для направлення його на доопрацювання до органу, який його склав; - її не було викликано в судове засідання; - не викликано та не допитано свідків; - не витребувано з органу МВС та КП "ДНІПРОДОРСЕРВІС" інформацію про режим роботи світлофорів на перехресті вулиць, на якому було вчинено ДТП; - не переглянуто відеофайли з місця ДТП, на яких видно як водій ОСОБА_1 нехтуючи ПДР виїхав на перехрестя, перекривши їй дорогу, чим спричинив ДТП; - порушено принцип мати захисника та надати особисті пояснення; - не проведено необхідної автотехнічної експертизи.

Зазначає, що твердження суду про те, що вона виїхала на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушила вимоги п. 8.7.3 ПДР є безпідставним, оскільки жодного доказу або встановленого факту цього судом першої інстанції не наведено, при цьому рух ліворуч іншого водія, який рухався у зустрічному напрямку, таким чином також повинен бути під забороною, оскільки режим роботи світлофора світить обом водіям однаково, але при повороті ліворуч, перевагу в русі має той водій, який рухається прямо.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвоката Гарницького П.П. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі, а тому суд не позбавлений можливості розглянути апеляційну скарги та прийняти рішення.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за відсутності ОСОБА_2 , а про існування постанови вона дізналася лише 23 вересня 2019 року, апеляційну скаргу було подано 28 вересня 2019 року, дотримавшись 10-тиденного строку на її оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи, належним чином оцінено наявні в матеріалах справи докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 21 серпня 2019 року серії ОБ № 213333, в якому чітко викладені обставини дорожньо-транспортної події, письмові пояснення потерпілого ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , схема місця дорожньо-транспортної події, та зроблено висновок про наявність у діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, суд апеляційної інстанції не погоджується із посиланнями ОСОБА_2 на протокол про адміністративне правопорушення, який на її думку, не складався щодо неї, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення від 21 серпня 2019 року серії ОБ № 213333, в якому чітко зазначено особу, щодо якої складено протокол, вказано пункт Правил дорожнього руху України, який було порушено та викладені обставини дорожньо-транспортної події (а. с. 1).

Доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення її про місце та час розгляду справи, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи мається смс-повідомлення про виклик у судове засідання на 16 вересня 2019 року о 09 годині 50 хвилин, яке отримано ОСОБА_2 04 вересня 2019 року о 16 годині 52 хвилини (а. с. 39), що не свідчить про порушення її прав.

Крім того, до суду не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, або розгляд справи без її участі.

Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 про не виклик судом свідків для надання пояснень по справі, оскільки в письмових поясненнях свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 стверджували, що автомобіль «Land Rover» поїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, коли всі інші транспортні засобі на цій смузі стояли, отже, їх пояснення узгоджуються між собою та не мають протиріч.

Показання цих свідків не спростовані іншими доказами, більш того, клопотань про виклик свідків до суду не надходило.

В матеріалах справи наявний диск відеофіксації події, з якого встановлено, що в той час, як усі транспортні засоби, що рухалися в попутному напрямку із автомобілем «Land Rover», зупинилися, автомобіль «Land Rover» продовжив рух, при цьому зіткнувся із автомобілем «ДЕУ Ланос», який виконував маневр - поворот наліво.

Також зі схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається розташування транспортних засобів, місце їх зіткнення, наявність світлофорів, та з фототаблиці до вказаної схеми - ушкодження транспортних засобів, що підтверджує порушення вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_2 (а. с. 13-15).

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності інформації про режим роботи світлофору на перехресті не заслуговують на увагу, оскільки рух ОСОБА_2 на червоний сигнал світлофору, а потерпілого ОСОБА_1 - на зелений сигнал світлофора підтверджується письмовими поясненнями свідків.

В цій дорожній обстановці водії мали виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, що не потребує певних спеціальних знань та призначення експертизи.

Доводи щодо порушення потерпілим п. 16 Правил дорожнього руху України не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що ОСОБА_2 рухалася на червоний сигнал світлофора.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях водія ОСОБА_2 наявні порушення п. 8.7.3 "е" Правил дорожнього руху України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 строк для подання апеляційної скарги на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2019 року- залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко