Провадження № 3/359/47/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2019 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 та прокурора Добривечір К.В., адміністративний матеріал, що надійшов від Національної поліції України Департаменту внутрішньої безпеки Київське обласне управління, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кудрявське Братський район Миколаївська область, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Братським РВ УМВС України в Миколаївській області 11.08.2006,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, працюючи на посаді інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції, являючись суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, 31.01.2017, звільнившись з органів поліції (припинивши діяльність), безвідповідально поставився до виконання своїх обов'язків, як суб'єкта декларування, щодо своєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у зв'язку з чим несвоєчасно без поважних на те причин, лише 14.11.2018 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за 2017 рік яку зобов'язаний був подати до 01.04.2018, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» та підпункту 2 пункту 5 розділу ІІ рішення НАЗК від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». Таким своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав повністю та щиро розкаявся у скоєному. Пояснив, що припустився зазначених порушень у зв'язку із недосконалим вивчення законодавства та через власну неуважність, після чого зробив для себе висновки і наразі суворо дотримується вимог антикорупційного законодавства.

Прокурор вважала доведеним несвоєчасне без поважних причин подання суб'єктом декларування ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а також декларації перед звільненням, що є підставою для визнання винуватим останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та просила накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції даної статті. Також вказала, що моментом виявлення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з'ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції № 49 о/с від 15.03.2016 ОСОБА_1 призначено інспектором роти № 3 батальйону Управління поліції у місті Борисполі. Наказом Департаменту патрульної поліції № 549 о/с від 30.07.2016 старшому сержанту поліції ОСОБА_1 інспектору роти № 3 батальйону, присвоєно спеціальне звання поліції - старший лейтенант поліції.

15.03.2016 ОСОБА_1 прийнято Присягу працівника Національної поліції України.

Відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» поліцейських віднесено до суб'єктів на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону № 1700-VII, суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 працюючи поліцейським, згідно з підпунктом пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», частиною першою статті 45 Закону, приміткою до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є суб'єктом декларування та відповідно суб'єктом правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції».

Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції № 76 о/с від 01.03.2017 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора роти № 3 батальйону, звільнено зі служби в поліції, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), з 06.03.2017.

Так, у ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, «а» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Так, у підпункті 2, 3 пункту 5 розділу ІІ рішення НАЗК від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» закріплено, що суб'єкти декларування подають декларації відповідно до статті 45 Закону з додержанням таких вимог: декларація суб'єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Декларація суб'єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Декларація суб'єкта декларування, який припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, ОСОБА_1, з моменту звільнення був зобов'язаний подати декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, за 2017 рік, тобто до 31.03.2018.

Проте відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка розміщена на сайті Національного агентства суб'єкт декларування ОСОБА_1, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, 14.11.2018 року (гіперпосилання на декларацію в Реєстрі та унікальний ідентифікатор документа: ІНФОРМАЦІЯ_2) і такі обставини підтверджуються як матеріалами справи, так і не оспорюються самим ОСОБА_1

При цьому доказів поважності причин неподання ОСОБА_1, як особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави, у визначений законом строк, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, у судовому засіданні здобуто не було.

Суддя, ознайомившись з матеріалами справи, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1, у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, підтверджується: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, № 24/2018 від 28.11.2018 яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1, вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, з якими він ознайомлений та які ним власноручно підписані; письмовими поясненнями ОСОБА_1, наданими ним, під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, в якому останній зазначив, що свою вину у вчиненні правопорушень визнає частково; витягом з наказу Департаменту патрульної поліції № 49 о/с від 15.03.2016 «По особовому складу», згідно якого старшого сержанта поліції ОСОБА_1, призначено інспектором роти № 3 батальйону Управління поліції у місті Борисполі; наказом Департаменту патрульної поліції № 549 о/с від 30.07.2016 «По особовому складу», згідно якого старшому сержанта поліції ОСОБА_1, присвоєно звання старшого лейтенанта поліції; копією присяги працівника Національної поліції України ОСОБА_1, від 15.03.2016; даними пам'ятки-застереження про виконання окремих спеціальних обмежень, передбачених ЗУ «Про боротьбу з корупцією» особами рядового та начальницького складу, які звільняються зі служби в органах внутрішніх справ України, Національної поліції України, якою підтверджується, що ОСОБА_1, ознайомлений із обмеженнями, які закріплені в ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про боротьбу з корупцією»; витягом з наказу Департаменту патрульної поліції № 76 о/с «По особовому складу» від 01.03.2017, згідно з якого старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1, інспектора роти № 3 батальйону, відповідно до п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції, по Управлінню поліції у місті Борисполі, з 06.03.2017; копією розписки ОСОБА_1, від 06.03.2017, якою підтверджується, що останній особисто отримав свою трудову книжку в день звільнення; відомостями, які відображають послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1, які ним вчинялися щодо заповненням декларації; роздруківкою щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1, після звільненням, за 2017 рік, яку ним було подано 14.11.2018 в електронному кабінеті на сайті НАЗК, та яка оприлюднена на офіційному сайті: https://portal.nazk.gov.ua, а також поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які він надав в суді.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Своїми діями, ОСОБА_1, працюючи на посаді інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Борисполі, являючись суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, 06.03.2017 року, звільнившись з органів поліції (припинивши діяльність), в порушення вимог ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», підпунктів 2, 3 пункту 5 розділу ІІ рішення НАЗК від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, за 2017 рік, лише 14.11.2018, тобто пізніше встановленого Законом строку.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1, вбачається склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки останній, являючись особою уповноваженою на виконання функцій держави, несвоєчасно подав декларації, без поважних причин.

На підставі статті ст. 33 КУпАП України при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, суддя виходить з наступного.

Відомості про те, що ОСОБА_1, раніше притягувався до адміністративної відповідальності в протоколі та в матеріалах справи відсутні.

Щодо наявності пом'якшуючих відповідальність обставин, то такими на думку суду, є щире розкаяння винного.

Обставини, що обтяжують не встановлено.

Також, судом враховується, що вчинення ОСОБА_1, адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, свідчить про ігнорування антикорупційної політики держави, підривають авторитет країни, завдають шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує визначений Законом України «Про запобігання корупції» механізм протистояння корупції.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно до вимог ст. 24 КУпАП закріплено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, поведінку під час вчинення правопорушення та після нього, пом'якшуючі відповідальність обставини, відсутність обтяжуючих обставин, у зв'язку з чим суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1, остаточну міру адміністративного стягнення призначити у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Слід зазначити, що у даному випадку саме таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила вищевказані адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення ОСОБА_1, аналогічних правопорушень в майбутньому.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 23, 24, 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 245, 268, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп., що слід стягнути на користь Держави України (Одержувач: Держбюджет м. Бориспіль, , Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, КБК: 21081100, р/р 0004)

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, на користь державного бюджету України (отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________