Справа № 461/6917/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/1109/19 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., з участю представника Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю., Доскоч В.М. та її захисника Жерухи Р.С., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника Львівської митниці ДФС Веселівського А.І. на постанову Галицького районного суду м.Львова від 09 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.471 МК України

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень та вилучені згідно з протоколу про порушення митних правил №3220/20900/19 від 16.08.2019 року грошові кошти в сумі 7450 Євро повернуто ОСОБА_1 для вивезення за межі території України або здійснення їх належного митного оформлення. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Згідно з постановою суду, 16.08.2019 близько 15 години 30 хвилин, під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «В» через м/п «Львів-аеропрт» Львівської митниці ДФС рейсом EG298 «Львів-Венеція», авіакомпанії ERNEST, ОСОБА_1 , в якості пасажира, обрала формою проходження митного контролю смугу руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим своїми діями заявила про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. Перетин пасажиркою «зеленої лінії», згідно наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 03.08.2018 р. «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю нею обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянка самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України, громадянці було задано запитання, щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має 17450 євро. Після цього пасажирці було запропоновано пред`явити всю готівку. У службовому приміщенні митниці (зоні митного контрою) було перераховано та встановлено, що ОСОБА_1 переміщує готівку в розмірі 17450 євро. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування в ручній поклажі. Зі слів ОСОБА_1 вказана валюта належала її особисто. Згідно офіційного курсу валют, станом на 16.08.2019 року, загальна сума еквіваленту готівки в національній валюті, яка переміщувалася через митний кордон України становить 492677,02 гривень.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та дозвільних документів на вивезення валютних цінностей пасажирка не надала, до моменту перетину нею «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не зверталася.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначену постанову суду, в якій просить, оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підтримку своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що судом не повною мірою враховано всі фактичні обставини справи, зокрема її пояснення про те, що вона перед заходженням на «зелений коридор» неодноразово зверталася до працівників митниці та працівників аеропорту з тим, що в неї є для декларування валюта, підтверджуючі документи на неї та бажає її задекларувати, однак в такому їй було відмовлено та направлено в смугу «зелений коридор» до решти пасажирів. Смуга декларування «червоний коридор» була зачинена та жодної інформації про її наявність була відсутня. В подальшому апелянт зазначила, що одразу пр. опитуванні її працівником митниці вказала, що має готівку в розмірі 17450 євро і бажає її задекларувати. Таким чином, апелянт вважає, що вчинила всі дії для декларування наявної готівки, однак в таке становище була поставлена працівниками митниці.

Представник Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 А.І. просить постанову суду в частині повернення готівки в розмірі 7450 євро та конфіскувати в дохід держави предмети вилучені на підставі протоколу про порушення митних правил №3220/20900/19 від 16.08.2019 року, а саме 7540 євро.

Представник митного органу вважає постанову суду в цій частині незаконною, оскільки судом не враховано всіх обставин справи та судом не дотримано вимог законодавства під час розгляду справи, оскільки такі кошти підлягали безумовній конфіскації в дохід держави.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та заперечили апеляційну скаргу митного органу, представника митниці, який підтримав власну апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги сторони захисту, дослідивши матеріали справи №461/6917/19 та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Як вбачається з апеляційної скарги представника Львівської митниці ДФС, останній просить змінити постанову суду відносно ОСОБА_1 в частині накладеного стягнення. А саме застосувати додатково конфіскацію предметів порушення митних правил, тобто по суті просить посилити накладене стягнення.

Тобто, виходячи з наведеного апеляційна скарга митного органу не може бути задоволена, оскільки не відповідає вимога ст.294 КУпАП що стосується апеляційних вимог.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 471 МК України передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил №3220/20900/19 від 16.08.2019 року на момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та дозвільних документів на вивезення валютних цінностей ОСОБА_1 не надала, до моменту перетину нею «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не зверталася (а.с.1-3).

Однак таке твердження в складеному протоколі відносно ОСОБА_1 спростовується матеріалами справи, зокрема пояснень ОСОБА_1 , наданих 16.08.2019 року, те, що ОСОБА_1 піднялася на другий поверх будівлі аеропорту і запиталася людини в аероформі куди пройти, щоб заповнити митну декларацію про наявну готівку в сумі 18 тис. євро, оскільки мала підтверджуючі документи на неї. Однак її направили із загальним потоком людей до смуги «зелений коридор» (а.с.7). Зазначені пояснення були незмінними як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, протоколом про порушення митних правил №3220/20900/19 від 16.08.2019 року також стверджується те, що на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України, громадянці було задано запитання, щодо наявності в неї готівки, на що вона відповіла, що має 17450 євро.

Таким чином, апеляційним судом встановлено невідповідність викладених в протоколі про порушення митних правил №3220/20900/19 від 16.08.2019 року та в постанові суду першої інстанції обставин, які не відповідають фактичним матеріалам справи та дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 зверталася до працівників аеропорту про бажання здійснити декларування наявних готівкових коштів та при проходженні митного контролю по смузі «зелений коридор» в порядку усного декларування заявила про перевезення готівкових коштів, при цьому одразу вказала точну суму.

З огляду на викладене, апеляційний суд встановив те, що в працівників митниці не було законних та обґрунтованих підстав для складення протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , остання була поставлена в умови, за яких була змушена прямувати через смугу «зелений коридор», працівниками митниці не було забезпечено можливості ОСОБА_1 здійснити митне декларування в загальному порядку, зазначені обставини належним чином не були перевірені судом першої інстанції, а тому в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак митного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України.

Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.467 МК України -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Веселівського А.І. залишити без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 09 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.471 МК України скасувати, а провадження у справі №461/6917/19 відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.471 МК України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.