ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження: 33/818/174/19 Головуючий І інстанції -
Справа № 645/7240/18 Івашенко С.С.
Категорія: ч. 1 ст. 183-1 КУпАП Доповідач - Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Ілюхіної К.А.

захисника - Ломакіна Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 - адвоката Ломакіна Едуарда Володимировича на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 183-1 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

26 листопада 2018 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Клавкіним А.В. складено протокол про адміністративне правопорушення № 142 стосовно ОСОБА_4 за статтею 183-1 КУпАП.

Згідно з протоколом № 142, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1314-07 від 06 липня 2015 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання дитини, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість зі сплати аліментів станом на 26 листопада 2018 року складає 60740,82 грн. Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-1 КУпАП

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. харкова від 28 грудня 2018 року ОСОБА_4 притягнуто да адміністративної відповідальності за частино 1 статті 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Не погодившись з постановою судді, захисник ОСОБА_4 - адвокат Ломакін Е.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для подання апеляційної скарги, скасувати постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2018 року, провадження у справі закрити.

Пропущений строк на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 не було відомо про дату, час і місце розгляду справи, про існування прийнятого у справі рішення він дізнався лише 24 січня 2019 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційний суд приймає до уваги, що доводи клопотання про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою. Притягаючи його до адміністративної відповідальності суд не врахував, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VІІІ від 07.12.2017 року, набув чинності 06.02.2018 року, не врахував положення статті 58 Конституції України, частин 1, 2 статті 8 КУпАП безпідставно притягнув ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що починаючи з 06 лютого 2018 року розмір заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів не збільшувався, будь-якої заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої не перевищував би суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання з 06 лютого 2018 року у ОСОБА_4 не виникало, а отже адміністративного правопорушення, передбаченого частино 1 статті 182-3 КУпАП він не вчиняв.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Ломакіна Е.В., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Притягаючи ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за частино 1 статті 183-1 КУпАП, суддя дійшов висновку про наявність в діянні ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП, що повністю підтверджується матеріалами справи.

З зазначеним висновком судді, апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 21 частини 2 статті 255 КУпАП державні виконавці складають протоколи про адміністративні правопорушення за статей 183-1, 188-13 КУпАП.

Згідно із частино 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Судовим розглядом встановлено, що постановою державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управлянні юстиції у Харківській області від 20 липня 2015 року відкрите виконавче провадження № 48341968 з примусового виконання виконавчого листа№ 2-1314-07 від 06 липня 2015 року виданого Ленінським районним судом М. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання дитини, аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з року та досягнення дитиною, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

21 жовтня 2016 року ОСОБА_7 досягла повноліття, а тому сума заборгованості за сплати аліментів у ОСОБА_4 не збільшувалась.

Відповідно до довідки про розмір заборгованості по аліментаху ОСОБА_4, складної державним виконавцем ОСОБА_8, станом на 21 жовтня 2016 року складає 60740,82 грн.

Частиною 1 статті 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VІІІ від 07.12.2017 та доповнення статтею 183-1 глави КУпАП. Зазначений закон набрав чинності 06.02.2018 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом.

Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правом акти, що пом'якшують або скасовують відповідальність і саме тому мають зворотну силу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення (пункт 6-1, частина 1 статті 24, стаття 31-1 КУпАП) то дана норма не має зворотної дії в часі.

Тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за частино 1 статті 183-1 КУпАП.

Притягаючи ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за частино 1 статті 183-1 КУпАП суддя в супереч статей 8, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, належним чином, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу однобічно, без об'єктивного з'ясування фактичних обставин, не звернув уваги, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, дійшов передчасного висновку про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Враховуючи, що дії ОСОБА_4, які мали місце у даному випадку не могли кваліфікуватися за частиною 1 статті 183-1 КУпАП відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 183-1 КУпАП.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом встановлено підстави для скасування постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2018 року

Керуючись ст. ст. 245, 247, 278, 280, 283, 294, 295, 296 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_4 - адвокату Ломакіну Едуарду Володимировичу пропущений строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу скаргою захисника ОСОБА_4 - адвоката Ломакіна Едуарда Володимировича задовольнити.

Постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна