Справа № 346/4112/18
Провадження № 33/4808/392/19
Категорія ч. 4 ст. 140 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2018 року провадження ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, стягнуто судовий збір.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, яке мотивує тим, що його захисник Наливайко С.М. отримала копію постанови 29 листопада 2018 року, так як хворіла сама та допомагала йому здійснювати догляд за хворим близьким родичем, ОСОБА_3 , його батьком. Оскільки захисником отримано копію постанови пізніше з поважних причин, вважає є підстави для поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги враховую наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Приймаючи до уваги, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним, враховую позицією Верховного Суду України. Так, як вбачається з п. 7 Постанови від 24 березня 2016 року № 5-16кс16, судом при вирішенні аналогічного питання було враховано, що заявник достеменно знав і не міг не знати про те, що суддею у відповідний день буде прийняте рішення, у зв`язку з чим не погодився з тим, що початком перебігу строку для подання апеляційної скарги є день отримання копії судового рішення. Згідно з п. 17 постанови від 01 жовтня 2015 року №5-103кс 15 для особи, яка оспорює рішення, ухвалене за викликом цієї особи, але без її участі, початком (початковим моментом) перебігу строку для подання апеляційної скарги є момент проголошення такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та його захисник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 30 жовтня 2018 року.

Цього дня винесено судове рішення, строк на апеляційне оскарження триває протягом 10 днів по 09 листопада 2018 року включно.

Проте, апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, а поважних причин, що унеможливлювали своєчасно, тобто протягом десяти днів з дня винесення постанови, звернутися з апеляційною скаргою, яку в подальшому можна змінювати та доповнювати, ОСОБА_1 не зазначає.

При цьому, посилання на дату отримання копії постанови судді та обставини отримання, як на підставу для поновлення стоку на апеляційне оскарження, безпідставні, оскільки строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності чи його захисником.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Аналізуючи зміст п. 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» доходжу висновку, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Будь-яких обставин, що перешкоджали ОСОБА_1 скористатися своїм правом дізнатися про розгляд справи щодо нього та результати такого розгляду починаючи з 30 жовтня 2018 року, тобто з дня винесення постанови судді, за умови, що апелянту було відомо про те, що в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення відносно нього, апелянтом не наведено.

Апелянт посилається на те, що захисник Наливайко С . М. отримала копію постанови 29 листопада 2018 року, так як хворіла сама та допомагала йому здійснювати догляд за хворим близьким родичем, ОСОБА_3 , його батьком.

В той час, як вбачається з довідки Лікувально-діагностичного центру «ГЕРБАЛ» захисник Наливайко С.М. хворіла з 29 жовтня 2018 року по 03 листопада 2018 року (а.с. 25), звернулася до суду з заявою про отримання копії постанови 26 листопада 2018 року (а.с. 31), а з заявою про ознайомлення з матеріалами справи 07 грудня 2018 року (а.с. 32).

Під час розгляду клопотання не встановлено перешкод в реалізації права на отримання копії постанови, ознайомлення з матеріалами справи починаючи з 03 листопада 2018 року, що є останнім днем перебування захисника на лікуванні, по 09 листопада 2018 року, що є останнім днем строку на апеляційне оскарження.

Відносно здійснення догляду за ОСОБА_3 ОСОБА_1 та Наливайко С.М. необхідно зазначити, що як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1572718 (а.с. 62) ОСОБА_3 , батька ОСОБА_1 (а.с. 63), 1958 року народження, останній перебував на лікуванні з діагнозом - перелом шийки правої стегнової кістки зі зміщенням відламків з 30 липня 2018 року по 02 серпня 2018 року, тобто майже три місяці до дати винесення оскарженого рішення.

Будь-яких переконливих підстав вважати ОСОБА_3 на час тривалості строку на апеляційне оскарження з 30 жовтня 2018 року по 09 листопада 2018 року хворим, який не зданий до самообслуговування і потребує постійного стороннього догляду, допомоги, та, якому такий догляд чи допомогу можуть надати тільки ОСОБА_1 та Наливайко С.М. , з матеріалів справи не вбачається.

Більш того, попередньо 10 грудня 2018 року (а.с 36) ОСОБА_1 звертався до суду з апеляційною скаргою на постанову судді місцевого суду від 30 жовтня 2019 року та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, однак постановою судді від 29 грудня 2018 року (а.с. 50-51) ОСОБА_1 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу. ОСОБА_1 звернувся повторно з апеляційною скаргою та клопотанням аж 23 вересня 2019 року, як слідує зі штампу суду, тобто після спливу більше восьми місяців після такого рішення судді суду апеляційної інстанції.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду, враховую, що причини поновлення строку оскарження мають виправдовувати втручання у принцип остаточності рішення, що є складовою принципу правової визначеності. Жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. (Рішення у справах «Устименко проти України», «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії» та ін.).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не зазначено поважних причин пропуску строку, доходжу висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити та повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло