Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/2171/18
Провадження № 3/674/15/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Бойчук С.В., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2,розглянувши матеріали управління патрульної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей,

не працюючого,

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №224611 від 17 грудня 2018 року, 17 грудня 2018 року о 00 год. 50 хв. в м.Дунаївці по вул.Шевчека, 125 Хмельницької області, ОСОБА_3 керував т.з. RENAULT, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нечітка вимова, запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3, вину у вчиненні правопорушення не визнав пояснивши, що за обставин встановлених протоколом, знаходячись в стані спяніння, автомобілем не керував, а лише знаходився в ньому. Автомобілем керувала цивільна дружина ОСОБА_4, яка залишила автомобіль та пішла додому, а він залишився зачиняти автомобіль. Після цього під'їхали працівники поліції і склали адміністративний протокол.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка інспектор роти Управління патрульної поліції в м. Хмельницькому ОСОБА_5 пояснив, що коли здійснювали патрулювання в темну пору доби, стояли поблизу заправки. Побачили, що у автомобіля «Рено Кенго» жовтого кольору не підсвічувався номерний знак. Після цього поїхали за даним автомобілем. Коли приїхали то автомобіль уже стояв, поблизу якого знаходився ОСОБА_3, який перебував у стані алкогольного спяніння та пояснив, що за кермом їхала його дружина. Чи дійсно ОСОБА_3 керував автомобілем не бачив.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що їхала за кермом ввечері додому разом із своїм цивільним чоловіком. Бачила що позаду їдуть працівники поліції, однак думала, що не за нею. Коли підїхала до будинку то пішла додому у туалет, а чоловік залишився біля автомобіля. Коли прийшла назад то працівники поліції запропонували ОСОБА_3 пройти тест на стан алкогольного спяніння, від проходження якого він відмовився, оскільки як він пояснював, що він не здійснював керування автомобілем.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідків, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_6, предметом розгляду даного провадження є встановлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, та відмова від проходження огляду на стан спяніння особою, що керувала транспортним засобом.

На підтвердження обставини адміністративного правопорушення суду надано було протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 224611 від 17.12.2018 року та письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в яких зазначено, що водій ОСОБА_3 в їх присутності відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд у найближчій медичній установі для визначення стану наркотичного спяніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Хоча законодавчо поняття керування транспортним засобом і не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, повязаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що ОСОБА_3 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, з даного запису вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, та заперечував керування транспортним засобом.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП)

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Обєктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Отже, лише при наявності у особи ,яка керувала транспортним засобом ознак спяніння, або перебування у стані спяніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду не доведено, що ОСОБА_3. керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_3 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_3 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький райсуд в 10-тиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.26 КУпАП.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук