Справа №521/4807/18
Номер провадження 3/521/10/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Непорада О.М., за участю секретаря Дорич А.А., прокурора Полякова Р.А., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, домогосподарки з 13.10.2017 р. до того начальник відділу Управління фітосанітарної безпеки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов протокол та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу №253 від 20.03.2018 року, гр. ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника відділу прогнозування, фітосанітарної діагностики та аналізу ризиків Управління фітосанітарної безпеки ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, несвоєчасно, без поважних причин, подала на офіційний вебсайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію перед звільненням особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, так як ОСОБА_1 згідно ст. 3 ч. 1 п. 1 п. п. «в» Закону України "Про запобігання корупції" являлась державним службовцем 6-го рангу, категорії «Б».

Відповідно до вимог Розділу 7 ст. 45 ч. 1 Закону України «Про запобігання корупції», вказані дії були кваліфіковані за частиною ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнала та пояснила, що умислу на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення вона не мала. Разом із цим, звернула увагу суду на те, що причини несвоєчасного подання нею декларації були поважними, та такими, що є наслідком недосконалості технічного забезпечення електронного реєстру у тому числі і технічної підтримки його роботи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Зі змісту статей 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора та ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Слід зазначити, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, за яке встановлено, в тому числі, і адміністративну відповідальність.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що відповідно до Наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 135-К від 15.06.2017 року ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника відділу прогнозування, фітосанітарної діагностики та аналізу ризиків Управління фітосанітарної безпеки ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, тобто у відповідності до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є державним службовцем 6-го рангу категорії «Б», на яку поширюється дія цього Закону.

27.04.2016 року ОСОБА_1 попереджена про встановлені Законом України «Про запобігання корупції» обмеженнями під час проходження державної служби. Крім того 13.10.2017 року ОСОБА_1 попереджена про встановлені Законом України «Про запобігання корупції» обмеженнями під час звільнення з державної служби.

На виконання зазначених вимог законодавства, ОСОБА_1 була зобов`язана подати електронну декларацію перед звільненням у день, який зазначений в Наказі №196-К від 06.10.2017 року ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, а саме 13.10.2017 року день звільнення ОСОБА_1 Маючи власний, зареєстрований у відповідному порядку електронний ключ із цифровим підписом, будучи достовірно обізнаним із порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 в порушення вимог Розділу 7 ст. 45 ч. 1 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подала електронну декларацію перед звільненням, а саме 06.02.2018 року, та у ході судового розгляду, поважних причин для несвоєчасної подачі електронної декларації перед звільненням не встановлено.

Вивчивши та оцінивши наявні матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наказом про призначення на посаду ОСОБА_1 № 135-К від 15.06.2017 року; ознайомленням з Положенням про встановленні Законами України «Про державну службу», «Про засади запобігання та протидії корупції» обмеження під час прийняття на державну службу та її проходження; попередженням про необхідність подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави після припинення державної служби; витягом з офіційного сайту «https://public.nazk.gov.ua/declaration/05389446-1b8d-4207-86e3-3le12ald7b0f» щодо подання ОСОБА_1 06.02.2018 декларації перед звільненням, та іншими матеріалами справи.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила виконувати функції держави, вчинила дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з цим, пунктом 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення імперативно встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення вказано 20.03.2018 року, а тому строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закінчився 20.06.2018 року.

На підставі викладеного суддя приходить до висновку, що є всі правові підстави для прийняття рішення в порядку вимог ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 9, 10, 24, 38, п.7 ст.247, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десятиденного строку з дня винесення постанови.

Суддя: