П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" травня 2019 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я.

при секретарі Коваль Р.В.,

з участю прокурора Пастух А.Є.,

розглянувши справу про адміністративне корупційне правопорушення, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , спеціаліста відділу освіти, культури та туризму, сім`ї, молоді та спорту, соціальної політики Великомостівської міської ради Сокальського району,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста спеціаліста відділу освіти, культури та туризму, сім`ї, молоді та спорту, соціальної політики Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за порушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно, а саме 02.05.2018р. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Сама ОСОБА_1 в суді своєї вини не визнала та пояснила, що їй не було відомо про необхідність подання декларації.

Коли її повідомили про таку необхідність, наступного дня вона заповнила та подала декларацію.

Прокурор в суді покликався на розсуд суду.

Врахувавши позицію прокурора, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та адвоката, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Так, частина перша статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.3 Інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017р. «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вбачається, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого, зокрема ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно розпорядження №53 від 21.03.2018р., посадової інструкції, з 22.03.2018р. ОСОБА_1 працює на посаді спеціаліста відділу освіти, культури та туризму, сім`ї, молоді та спорту, соціальної політики Великомостівської міської ради Сокальського району, їй присвоєно 15-й ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах VII категорії посад та прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

З дослідженого судом витягу з Інтернет-сторінки Єдиного державного реєстру декларацій, додатку, декларації, роздрукованої 21.12.2018р. вбачається, що декларація ОСОБА_1 подана 02.04.2018р. о 10.03год.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які вказують на дату виявлення вищевказаного порушення, жодного документа, який свідчить про дату вручення Управлінню захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , оскільки супровідний лист до даної роздруківки до справи не доданий.

Таким чином, з матеріалів справи не встановлено коли службовим особам уповноваженого державного органу стало відомо про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації за 2017 рік, прокурор в судовому засіданні таких обставин та доказів на їх обґрунтування - не подав.

В свою чергу, слід наголосити, що суд не може самостійно перебирати на себе „функції обвинувачення і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає „обережності дій суду при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки це може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності.

Протокол про адміністративне правопорушення складено лише 10.01.2019р., однак ця дата не може бути прийнята за дату виявлення правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Виходячи з аналізу даної норми, законодавчо встановлений строк, протягом якого може бути накладено стягнення, обчислюється з моменту виявлення корупційного адміністративного правопорушення та такий не ототожнюється з часом складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, покликання з приводу тощо, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, які містяться в самому протоколі, не узгоджуються з вказаною нормою, а тому строк накладення адміністративного стягнення не може обчислюватися з 10.01.2019р., а дійсна дата виявлення правопорушення прихована, так як до справи умисно не долучено документів, які свідчать про отримання Управлінням захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який є додатком до супровідного листа, яким його направлено.

З огляду на зазначене, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

Проте, відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.247, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Постанова може бути оскаржена прокурором в той самий строк, у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: М. Я. Адамович