Справа № 308/3216/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Тхір О.А., за участю секретаря Віраг Е.М., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи за протоколом серії БД № 228495 від 18.03.2019 року, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2019 року о 14 год. 10 хв., в м. Ужгород, по вул. Доманинська, поблизу буд 222, водій ОСОБА_2 , керувала автомобілем Peugeot Bipper, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, за адресою м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, 4а, висновок № 69.

Зазначеними діями гр. ОСОБА_2 порушила вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді факт вчинення правопорушення не визнала.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Семенов Ю.О., вину ОСОБА_2 у вчиненому також заперечив, не визнав події та обставини, викладені в протоколі та додатках до нього, подав до суду 5 червня 2019 року відповідні заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 228495 відносно ОСОБА_2

В зазначених письмових запереченнях та усних в судовому засіданні адвокат Семенов Ю.О., зазначає, що в день складання протоколу 18 березня 2019 року, ОСОБА_2 взагалі не вживала алкогольні напої, прилад, яким проводили огляд на стан сп`яніння, відсутній у відповідному переліку приладів, не пройшов відповідної сертифікації та калібрування, вважає, що є сумніви в кваліфікації лікаря, яка проводила огляд на стан сп`яніння. Крім того, посилається і на порушення порядку проведення огляду як лікарем так і працівниками поліції на місці зупинки.

В задоволенні клопотання захисника про фіксування судового засідання технічними засобами відмовлено, оскільки нормами КУпАП такого обов`язку суду не передбачено, крім того, розгляд справи здійснюється за участю секретаря судового засідання, яка фіксує перебіг судових засідань у протоколі.

Заявлений повторно відвід судді Кравченко М.П. після розгляду аналогічного відводу адвоката Семнова Ю.О., заявленого в інтересах ОСОБА_2 судом залишено без розгляду та розцінено як зловживання правом на відвід. Крім того, судом враховано, що на відповідній стадії судового процесу учасниками при роз`ясненні права заявити відвід не заявлялись відводи, а відвід ОСОБА_2 заявила вже на стадії дослідження доказів, та така стадія процесу виключає можливість заявлення відводів.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, її захисника, дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Незважаючи на повне невизнання ОСОБА_2 своєї вини та позицію захисника, її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться зібраними та дослідженими судом доказами.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, за вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт одночасного перебування цієї особи в стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 в зазначений в протоколі час та місці підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, та не заперечується як самою ОСОБА_2 так і її захисником.

Вина ОСОБА_2 у вчиненому правопорушення повністю доводиться сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 228495 від 18.03.2019 року, згідно з яким остання керувала транспортним засобом 18 березня 2019 року о 14 год. 10 хв., в м. Ужгород, по вул. Доманинська, та при цьому перебувала в стані алкогольного сп`яніння, висновком лікаря, згідно з яким, ОСОБА_2 о 14 год. 55 хв. Перебуває в стані алкогольного сп`яніння (показник приладу 1,62 проміле), актом та документами, наданими із ЗОНД, відеозаписом з місця події, з якого слідує, що остання працівникам поліції після зупинки транспортного засобу та оформленні матеріалів вказувала, що вживала алкоголь, однак небагато.

Отже, твердження ОСОБА_2 та захисника спростовуються, зокрема, і відеозаписом з місця події.

Так, згідно з дослідженого в судовому засіданні диску з відеозаписом події, яка мала місце 18.03.2019 року, повністю відтворено події з місця зупинки та в лікарні, так під час зупинки та спілкування з працівниками поліції, видно, поведінку ОСОБА_2 та її прохання до працівників поліції відпустити, дії та рухи, нестійка хода, мова останньої вказують на наявність ознак сп`яніння, що в подальшому підтвердилося висновком Закарпатського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 69 від 18 березня 2019 року відносно ОСОБА_2 , згідно з яким остання перебуває в стані сп`яніння (показник тесту 1,62 проміле)

Твердження адвоката Семенова Ю.О., що застосування приладу Drager Alcotest 6510 суперечить вимогам закону спростовується, зокрема постановою Кабінету міністрів України від 02 жовтня 2013 року № 753 «Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів», згідно якого встановлено, що надання на ринку та/або введення в експлуатацію медичних виробів, які пройшли державну реєстрацію, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України та були введені в обіг до дати обов`язкового застосування технічного регламенту, дозволяється без проходження процедури оцінки відповідності та маркування національним знаком відповідності". Відповідно до п. 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 № 33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 за № 262/17557 спеціальними технічними засобами для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння є: газоаналізатор "AlcoQuant 6020"; газоаналізатор "Alcotest 6510"; газоаналізатор "Alcotest 6810"; газоаналізатор "Alcotest 7410 Plus com"; прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, "Алконт 01". Що в свою чергу означає, що закінчення терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію № 7261/20017 від 10.02.2010 року щодо приладу Alcotest 6510, який як зазначає адвокат Семенов Ю.О. закінчився 10.02.2015 року, означає саме відсутність можливості його ввезення на митну територію України та введення його в експлуатацію, але в свою чергу не впливає на вироби, які вже були введені в експлуатацію та використовуються.

Щодо доводів адвоката Семенова ОСОБА_3 , з приводу протиріччя у написанні по батькові лікаря, який проводив медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , вбачається, що висновок Закарпатського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 69 від 18 березня 2019 року складено лікарем ОСОБА_4 , що зокрема підтверджується її підписом та печаткою лікаря, на підставі проведеного огляду, оформленого відповідним актом медичного огляду № 69 від 18.03.2019. Лікар перебувала на роботі в Закарпатській обласній наркологічній лікарні, допущена до роботи, та до виконання обов`язків за посадою, тому сумнівів в її кваліфікації та проходженні відповідного навчання не виникає, предметом даного розгляду дана обставина не являється. Невідповідності щодо зазначення у листі-відповіді ЗОНД від 08.04.2019 року, що медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_2 18 березня 2019 року, було проведено черговим лікарем ОСОБА_5 , суд вважає опискою, та така описка не спростовує встановлених обставин. Крім того, надана захисником копія посвідчення серії НОМЕР_2 , про проходження кваліфікації до диплому № С15 № 75349 ОСОБА_6 , яку він отримав на адвокатський запит свідчить про те, що головний лікар надав підтверджуючі документи, які вимагав адвокат, однак розбіжність щодо написання по батькові лікаря в таких документах не є предметом даного розгляду та не спростовують обставин, викладених в протоколі. Суд вважає такі технічними описками, та такі на результат висновку, виданого лікарем не впливають, такий висновок містить необхідні реквізити, та сам висновок скріплено печаткою лікаря.

На клопотання захисника судом викликалась лікар в судове засідання як свідок, однак, прибути в судове засідання не змогла. Повторні неодноразові клопотання адвоката про виклик даного лікаря в судове засідання судом не задоволено, оскільки, сам захисник повідомив, що лікар не зможе прибути у визначені судом дати судового засідання, та в обґрунтування потреби допиту такого лікаря посилався лише на те, що допитом лікаря можна з`ясувати розбіжності в документах щодо її по батькові та чи мала вона право проводити огляд на стан сп`яніння з допомогою технічного приладу, який зазначено в висновку. Дані обставини, які, на думку захисника може повідомити лікар, не можуть вплинути на встановлені в судовому засіданні обставини. Оскільки проведення огляду в наркологічному диспансері не суперечить, а навпаки відповідає відповідним інструкціям, лікар перебувала на робочому місці та використовувала медичне обладнання лікарні, виконувала обов`язки за посадою, тому її свідчення в судовому засіданні не можуть підтвердити або спростувати такі обставини. На запит суду надано пакет документів, на підставі яких було проведено огляд ОСОБА_2 , та відомості в даних документах логічно узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні та об`єктивно відтворюють картину події в своїй сукупності. Тому, показання лікаря не можуть стати підставою для визнання протоколу або висновку недійсним, чи свідченням того, що складені з порушенням норм чинного законодавства. та не можуть вплинути на сутність самого правопорушення та не змінюють фактичних обставин його виявлення. Такі клопотання, суд розцінює як спробу затягнути розгляд справи, адже сам захисник повідомив, що лікар зможе прибути в судове засідання лише після 18 червня 2019 року, тобто після спливу строків притягнення до відповідальності, визначених КУпАП.

Крім цього, суд констатує, що проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння безпосередньо у закладі охорони здоров`я, без попереднього огляду поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, не суперечить положенням Інструкції N1452/735 від 09.11.2015 року, так як даною Інструкцією передбачено два способи проведення огляду на стан сп`яніння, а саме, поліцейським на місці зупинки та лікарем закладу охорони здоров`я, при цьому, жодний пункт цієї Інструкції не містить прямої вказівки про заборону проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я без попереднього огляду поліцейським за допомогою технічних засобів.

Тому, доходжу висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 228495 від 18.03.2019 року, висновком Закарпатського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 69 від 18 березня 2019 року, відносно ОСОБА_2 (результат позитивний 1,62 % проміле алкоголю в крові), згідно якого остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння, рапорт працівника поліції від 18.03.2019 року, диском з записом події, яка мала місце 18.03.2019 року за участі ОСОБА_2 , який було досліджено у судовому засіданні, яким повністю підтверджуються викладені в протоколі та висновку події та обставини. Такі докази оцінені в сукупності, та підтверджують, що вона керувала транспортним засобом в час та місці зазначеному в протоколі та при цьому перебувала в стані алкогольного сп`яніння, тому її вину доведено з врахуванням критерію «поза розумним сумнівом».

Заперечення та твердження захисника, та долучені ним документи, не спростовують встановлених в судовому засіданні обставин, які підтверджені дослідженими доказами, та які в своїй сукупності повно відображають події та обставини, викладені в протоколі.

Обрану категоричну невизнавальну позицію як ОСОБА_2 так і її захисника, суд оцінює, як обраний спосіб самозахисту, який є виключно голослівним, оскільки жодним доказом не спростовано встановлених обставин, та свідчить про намагання у такий спосіб уникнути відповідальності.

Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор, який оформлював протокол чи лікар ОСОБА_4 були упереджені відповідно при проведенні огляду та складанні щодо ОСОБА_2 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в них були підстави для фальсифікації протоколу чи результатів огляду на стан сп`яніння чи обмови ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, або що вони зацікавлені у результатах розгляду справи.

Таким чином підстав для закриття провадження у справі не встановлено

Отже, враховуючи досліджені судом докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, тому останню суд визнає винуватою у його вчиненні.

Вирішуючи питання про вид та міру відповідальності ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст.ст. 33,34 КУпАП, суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, дані про особу винної, ступінь її вини у вчиненому, та з урахуванням сукупності наведених обставин, вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Саме таке визначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення аналогічних правопорушень як самою ОСОБА_2 так і іншими особами.

Разом з тим, суддя бере до уваги ту обставину, що особи, які вчиняють адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, становлять підвищену суспільну небезпечність для оточуючих, оскільки стягнення у санкції даної статті КУпАП постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим.

Згідно ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 221, 283, ч. 1 п. 1 ст. 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч. 1 ст.130 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А.Тхір