Справа № 303/4532/19
Провадження 3/303/1763/19
ПОСТАНОВА

29 липня 2019 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, надійшли з Управління держпраці у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево», громадянина України

- за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

03 липня 2019 року головним інспектором Управління держпраці у Закарпатській області Хланта І.Ю. проведено інспекційне відвідування ТОВ «Укрпромінвест-Мукачевов місті Мукачеві по вулиці Грушевського, 67/2, директором якого є ОСОБА_1 .

У ході інспекційнго відвідування виявлено наступні порушення: 29 травня 2019 року працівником товариства ОСОБА_2 написано заяву про звільнення за власним бажанням, яку разом із заявою про видачу трудової книжки та виплату кінцевого розрахунку через засоби поштового зв`язку Товариством отримано 04 червні 2019 року. Звільнення ОСОБА_2 за власним бажанням після закінчення двотижневого строку не було проведено.

20 червня 2019 року ОСОБА_2 було звільнено за прогули згідно пункту 4 статті 40 КЗпП України, проте трудова книжка останнього на час інспекційне відвідування знаходилась на товаристві.

Також, у ході інспекційного відвідування встановлено, що ОСОБА_2 , якого звільнено на підставі наказу №248-К від 20 червня 2019 року нараховані, але не виплачені грошові кошти в сумі 12023,00 грн.

Так, ОСОБА_1 порушив частину 1 статті 38, частину 1 статті 47 Кодексу законів про працю України, статтю 24 Закону України «Про оплату праці», та вчинив адміністративне правопорушення передбачене часиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що на даний час порушення виявлені в ході інспекційного відвідування товариством усунуто. Звільненому працівнику ОСОБА_2 виплачено 12 023,00 грн. та матеріальну допомогу у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 3031,45 грн., також через відправлено трудовому книжку.

Також у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що така ситуація склалася через те, що ОСОБА_3 відповідальний за втрату готівкових коштів в розмірі 137100,68 грн., про що внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять

недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно зі статті 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак. Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Щодо юридичної відповідальності особи слід зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі. Проте, при призначенні адміністративного стягнення слід врахувати, що правопорушник щиро розкаявся у вчиненому, до адміністративної відповідальності притягається вперше, на даний час виявлені порушення усунуті.

Оцінив всі наявні докази, вважаю, що в даному випадку вчинене адміністративне правопорушення є малозначним, тому ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 172-20, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнити від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя О.І.Маргитич