Справа № 740/1493/19 Головуючий у 1 інстанції Ковальова Т. Г.
Провадження № 33/4823/276/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Вказано Оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, непрацюючий, проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 26 березня 2019 року, о 15 год., по вул. Широкомагерська в м. Ніжині керував автомобілем "Peugeot 306", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, нестійка хода, невиразна мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу "Алкотест" та в лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, в якому зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду як незаконну, провадження по справі відносно нього закрити.

Вказує, що в судове засідання не зміг прибути, оскільки судова повістка надійшла за адресою його місця реєстрації, проте він фактично проживає за іншою адресою. Вважає неправомірними дії працівника поліції, а саме щодо введення в оману свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже він дійсно був зупинений поліцейськими та на нього складено протокол за ч. 1 ст. 126 КУпАП, зокрема, за керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування. На думку апелянта, відсутність в протоколі записів щодо тимчасового вилучення транспортного засобу є доказом того, що працівник уповноваженого підрозділу не мав підстав вважати, що ним вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням положень підпунктів а,b п. 3 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини, оскільки обвинувачення сформульоване не конкретно, зокрема не зазначено, який саме огляд у встановленому законом порядку повинен пройти водій.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений, а тому розгляд справи по суті можливий у його відсутність.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 043757 від 26 березня 2019 року (а.с.5), ОСОБА_1 26 березня 2019 року, о 15 год., по вул. Широкомагерська в м. Ніжині керував автомобілем "Peugeot 306", державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, нестійка хода, невиразна мова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу "Алкотест" та в лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом при його складанні, про що свідчить його особистий підпис, та в поясненнях додав, що "випив пляшку пива, у лікарню їхати відмовляється". Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП. В протоколі зазначено адресу АДРЕСА_1

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, місцевий суд дійшов правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, що зобов`язує водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння. Не виконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху, передбаченим ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У апеляційній скарзі апелянт не спростовує фактичні обставини справи, а лише наполягає на порушенні поліцейськими процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та недотримання Інструкції щодо виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП є безпідставними. Так відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 , всі необхідні дані, передбачені вимогами ст.256 КУпАП, містяться. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поліцейськими складено правильно та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, тому твердження апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи немає відомостей щодо тимчасового вилучення транспортного засобу не спростовують висновків суду та не являються підставами для скасування судового рішення.

Також, слід визнати такими, що не спростовують висновок судді про порушення ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України й доводи апеляційної скарги про те, що судом розгляд справи проведено за його відсутності. Розгляд справи за його відсутності не призвів до неповноти у з`ясуванні фактичних обставин справи та висновку суду щодо наявності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому ОСОБА_1 не надав апеляційному суду нових доказів, які б спростовували висновок судді про його винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу винного і застосував щодо ОСОБА_1 вид і розмір стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а своє рішення з цього приводу належним чином мотивував.

Порушень чинного законодавства про адміністративні правопорушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та його розгляду в суді, які б тягли за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко