Дата документу Справа № 334/6573/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/129/19 Головуючий в 1-й інстанції - Гнатюк О.М.
Єдиний унікальний № 334/6573/18 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника-адвоката Бурдака О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2018 року, в якій порушується питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2018 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого головним бухгалтером ВАТ «ММ-205», проживає за адресою: АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., також стягнуто судовий збір в сумі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, 01 вересня 2018 року о 15.45 год. ОСОБА_2 в м. Запоріжжя, рухаючись на перехресті вул. Рельєфній та Гребельній з круговим рухом, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі по вул. Рельєфній, не надав перевагу у русі автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався по головній дорозі по вул. Гребельній, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, чим порушив п. 16.11 ПДР України, через що транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, зазначає, що суд не дотримався вимог закону, оскільки фактично не встановив за яких обставин трапилась ДТП, не проаналізував докази у їх сукупності та не надав їм належної оцінки. Крім того, суд розглянув справу без його участі, чим порушив його права, зокрема давати пояснення, докази, заявляти клопотання та користуватися юридичною допомогою.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що копію постанови ОСОБА_2 отримав 24.01.2019 після письмового звернення.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду від 22.10.2018, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисника, які уточнили вимоги апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду та закрити справу на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку зі сплиненням строків; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вважаю, що наведені в апеляційній скарзі обставини щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, які позбавили ОСОБА_2 можливості оскаржити вказану постанову у передбачений законом термін, є поважними, а тому останньому необхідно поновити строк на оскарження постанови судді від 22.10.2018 р., вважаючи, що цей строк ним пропущено з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 071633 від 01.09.2018 року, ОСОБА_2 за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 01.09.2018 року, ставилось у провину порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.1).

На підставі вказаного протоколу, суддя суду першої інстанції прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за скоєння 01.09.2018 року дорожньо-транспортної пригоди.

Між тим з таким висновком судді погодитись неможливо з наступних підстав.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з'ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв'язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддя для встановлення фактичних обставин справи не вжив жодного заходу для встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, не надав уваги всім обставинам справи, не вжито заходів для належного виклику в судове засідання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, а також іншого учасника ДТП, не викликано інспектора поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не залучено фахівця в галузі автотехніки для з'ясування усіх обставин справи, не призначено експертизи.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається невідповідність складеного відносно ОСОБА_2 протоколу Схемі ДТП та фотознімкам з місця ДТП.

Судом першої інстанції не забезпечено право ОСОБА_2 на правову допомогу, а також можливість заявляти клопотання та надавати свої пояснення щодо події, оскільки як в його пояснення вказаних в протоколі так і в поясненнях на окремому аркуші, останній не погоджувався зі складеним протоколом щодо нього та вважав, що в його діях відсутній склад правопорушення.

Таким чином, суддя взяв на себе функцію спеціаліста та прийняв рішення, однак не навів мотивів такого висновку і не послався на жодний доказ, який підтверджує таке рішення.

Отже, суддею порушено вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, тому такі порушення суттєво вплинули на прийняття рішення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що подія правопорушення мала місце 01.09.2018 року, а тому на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції сплинув, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Внаслідок цих обставин, апеляційний суд вважає необхідним на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2, у зв'язку із закінченням, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2018 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, за ст.124 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП за сплиненням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас