Провадження № 3/200/3436/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

«30» липня 2019 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал від Управління патрульної поліції в м. Дніпрі у відношенні ОСОБА_1 притягнутого за правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 185321 від 02.07.2019 року, 2 липня 2019 року о 21.41 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «CHEVROLET AVEO» номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по вул. Любарського у м. Дніпро з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 2 липня 2019 року о 21:20 год. знаходився у припаркованому автомобілі марки «CHEVROLET AVEO» номерний знак НОМЕР_1 , у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 Дніпрі у зв`язку з тим, що на 21:30 год. він домовився про зустріч із своїм знайомим ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , та чекав на нього біля під`їзду. В цей час до його автомобілю марки CHEVROLET AVEO д.н. НОМЕР_1 під`їхав легковий автомобіль білого кольору з написом «Державна служба охорони», з якого вийшло двоє чоловіків у формі працівників ДСО, підійшли до ОСОБА_1 , та один з них запитав, чому останній не зупинився на його якусь вимогу. ОСОБА_1 повідомив їм, що його ніхто не зупиняв, і що він вже півгодини стоїть у дворі будинку, чекає на свого знайомого, не керує автомобілем, та нікуди не збирався рухатися. Один з працівників ДСО викликав працівників поліції, які по приїзду в ході бесіди безпідставно почали його звинувачувати у тому, що він нібито керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 намагався переконати їх у відсутності необхідності проходження такого огляду у зв`язку із тим, що не являвся учасником дорожнього руху, заходився у припаркованому автомобілі марки «CHEVROLET AVEO» номерний знак НОМЕР_1 та не збирався нікуди їхати. Також останній повідомив, що в цей день не вживав алкогольні напої ні перед тим, як сідати за кермо автомобіля, ні під час дорожнього руху. І вжив їх вже у припаркованому у дворі автомобілі у зв`язку із тяжкими сімейними обставинами, а саме, перебуваючи у стані розторгнення шлюбу, та мав намір поспілкуватись із своїм знайомим, після чого залишити автомобіль у нього у дворі, та поїхати додому на таксі, у зв`язку з чим не було ніякої необхідності у проходженні огляду на встановлення стану сп`яніння. Незважаючи на ці обставини, працівник поліції почав складати протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Вже не розуміючи, що відбувається взагалі, знаходячись під психологічним впливом працівників поліції та ДСО, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння з застосуванням спеціального приладу «Драгер», що показав результат 1.71 проміле. Далі працівник поліції, не повідомляючи, що саме він зазначає в протоколі, склав також пояснення від імені працівників ДСО, та присвоїв їм статус свідків, хоча ОСОБА_1 повідомляв, що вони без наявності будь яких підстав звернулись до нього та звинувачували його у чомусь і викликали працівників поліції на власний розсуд.

ОСОБА_1 просив закрити провадження по даній справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 ч.1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п.2.9.а ПДР Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Згідно до п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п. 8, 12 розділом ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

У відповідності до вимог ст. 266 ч.1-5 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку не згоди з результатами огляду з метою виявлення стану сп`яніння.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного огляду поліцейський повинен був оформити направлення на такий огляд в найближчий заклад охорони здоров`я відповідно до п.7 розділу І Інструкції, однак у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння.

Беручи до уваги, що ОСОБА_1 заперечує той факт, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, натомість зазначає, що він просто перебував в автомобілі, очікуючи свого товариша, а також враховуючи, що відповідні докази зазначеного не були долучені до матеріалів справи, а тому суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та зупинки його у такому стані працівниками поліції не доведено.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9.а ПДР України.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст.62Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч.1 ст.130, 245, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Суддя Е.В. Женеску