ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2054/19

15 жовтня 2019 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П. В.

розглянувши матеріали, що надійшли від Головного управління ДФС у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ІПН: НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , директора ПСК КГХ за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що гр-ка ОСОБА_1 вчинила правопорушення щодо встановленого законом прядку ведення податкового обліку, що призвело до несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом у податковому повідомленні рішенні по коду платежу 21080900 (бюджет 30) штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (граничний термін сплати 05.04.2019) фактично сплачено 20.05.2019 року, чим порушено п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями).

ОСОБА_1 в судовому засідання свою вину не визнала та пояснила, що на даний час вона не працює на посаді директора, звільнена 06.08.2019 року. Ведення податкового обліку входить в обов`язки бухгалтера, а не директора. Зі слів головного бухгалтера кошти було перераховано помилково на не вірний рахунок. Зобов`язання погашено повністю.

Дослідивши матеріали справи, а саме протоколи про адміністративне правопорушення від 31.07.2019 року №735073, акт №68/17-00-12-05-08/1764515 від 25.06.2019 року та з`ясувавши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступне.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-2 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За таких обставин, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що в справі не встановлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би беззастережно вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, оскільки ведення порядку податкового обліку входить в обов`язки бухгалтера, а не директора.

Норма ст.10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не вбачається події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а відтак у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу відносно ОСОБА_1 за ст.ч. 1 ст. 163-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в її діях події та складу зазначеного адміністративного правопорушення..

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд.

СуддяП. В. Олійник