Провадження №33/824/3907/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Лабика Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Лабика Р.Р. на постанову Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Македонії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 05.06.2016 о 23 год. 05 хв. у м. Києві по вул. Спортивній площі, 1, керував автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, 05.06.2016 о 23 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 у м. Києві по вул. Спортивній площі, 1, керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя вул. Басейна - вул. Еспланада на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Лексус», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.7.3.е ПДР, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2019 внесено виправлення в текст постанови Печерського районного суду міста Києва від 12.12.2016. Замість д.н.з. автомобіля марки «Тойота», КИ 626-DB, зазначено д.н.з. НОМЕР_3 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Лабиком Р.Р. подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2016 у частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ухвалити у цій частині нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях вказаного адміністративного правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що у порушення ст.268 КУпАП суд першої інстанції без належного повідомлення ОСОБА_1 розглянув справу за його відсутності, чим істотно порушив права останнього, зокрема право на захист. При цьому, районний суд не з`ясувавши всі обставини, шляхом допиту свідків, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, витребування та дослідження відеозапису з нагрудних камер поліцейських у межах строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановленого ст.38 КУпАП, прийшов до необґрунтованих висновків про винуватість останнього.

На думку апелянта, ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, роздруківки результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим виразив свою незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським. Водночас, у матеріалах справи відсутні докази того, що йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги п.п.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , проте за участі його захисника.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_1 - адвоката Лабика Р.Р. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, окрім інших підстав, за наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу.

За змістом ст.247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження.

Закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

При цьому, питання щодо встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинно вирішуватись у кожній конкретній справі в залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст.247 КУпАП, що виключають провадження у справі, а також з урахуванням позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо підстав для закриття провадження у справі.

В суді апеляційної інстанції захисник Лабик Р.Р. зазначив про невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, просив закрити провадження за відсутності події та складу в діях останнього вказаного адміністративного правопорушення.

За таких обставин районний суд дотримуючись положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на справедливий суд, обґрунтовано перевірив обставини справи щодо наявності події та складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції було всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини скоєння правопорушення, розгляд справи здійснено з дотриманням вимог ст.ст.251, 280 КУпАП та правильно зроблено висновок про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Разом з тим, місцевий суд, встановивши, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, не наклав адміністративне стягнення, а ухвалив рішення про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП ніяким чином не суперечить вимогам ст.284 КУпАП, оскільки вказана норма не містить будь-яких заборон чи застережень щодо визнання особи у вчиненні адміністративного правопорушення при винесенні постанови про закриття справи з нереабілутючих підстав, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, зокрема.

Попри невизнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №335387 від 05.06.2016, ОСОБА_1 05.06.2016 о 23 год. 05 хв. у м. Києві по вул. Спортивній площі, 1, керував автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_3 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а ПДР (а.с.1).

У відповідності до роздруківки результату огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», проба на вміст алкоголю позитивна, складає 1,32 проміле (а.с.2, 3).

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Попри невизнання вини ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованими.

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, встановивши подію та склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 місцевий суд з дотриманням вимог ст.ст.251, 280 КУпАП обґрунтовано визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи вказане вище, доводи апеляційної скарги захисника Лабика Р.Р. про необхідність закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу в діях останнього адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими.

Посилання апеляційної скарги на неналежне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції не відповідають дійсності, адже у матеріалах провадження наявні повістки про виклик останнього у судові засідання 04.07.2016 (а.с.12), 11.08.2016 (а.с.15), 08.09.2016 (а.с.16), 14.10.2016 (а.с.17), 10.11.2016 (а.с.18), 12.12.2016 (а.с.19).

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях ЄСПЛ, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справах «Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003).

Із огляду на вищезазначене постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лабика Руслана Романовича залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль