ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/476/19Головуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 33/817/258/19 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Гордєєва Ю.В. на постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строків для накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови, 02 березня 2019 року о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Вольво, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Зелена в м. Збараж, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки Вольво, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2019 року про визнання винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, та закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що у вищевказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення із іншим транспортним засобом. Однак, ОСОБА_1 не міг вчинити такого порушення, оскільки на момент вчинення ДТП він повністю зупинив рух свого транспортного засобу, щоб надати перевагу в русі іншому транспортному засобу, що виїжджав з повороту. ОСОБА_1 зупинив автомобіль в межах своєї смуги руху, а тому жодним чином не міг порушити вимоги п. 13.1 ПДР України. Також зазначає, що судом не надано оцінки матеріалам справи та належним чином їх не досліджено, а саме схему місця ДТП, з якої чітко вбачається, що транспортний засіб ОСОБА_1 знаходився на момент вчинення ДТП за 0,8 м. до початку перехрестя рівнозначних доріг, та відповідно виконав всі вимоги визначені ПДР України, а тому в даному випадку у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Зазначає, що постановою Збаразького районного суду від 01 квітня 2019 року у справі №598/478/19 про адміністративне правопорушення, визнано виною ОСОБА_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки вона частково визнала свою вину щодо порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, та у вчиненні адміністративного правопорушення. Вважає, що з пояснень свідка ОСОБА_4 не вбачається жодних фактів, які б свідчили, що ОСОБА_1 вчинив дії якими міг порушити ПДР України. Також зазначає, що пояснення водія транспортного засобу марки Volvo S60 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про винуватість ОСОБА_1 слід оцінювати критично, оскільки вона зацікавлена у цій справі.

Заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_7 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги і пояснила, що її автомобіль на перехресті виїжджав з правого боку від автомобіля ОСОБА_1 , який крім того рухався на спуск, а тому він повинен був її пропустити, на цій ділянці дороги, яка недостатньо широка для роз`їзду двох автомобілів, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи та матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови цих вимог закону щодо повноти з`ясування усіх обставин справи суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Так, згідно висновку суду та складеного відносно водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення він, керуючи транспортним засобом марки Вольво, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Зелена в м. Збараж, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки Вольво, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України.

Однак, такий висновок суду першої інстанції не підтверджується наявними у справі матеріалами, оскільки схема місця ДТП та інші докази, що вказані в оскарженій постанові, не містять об`єктивних даних на підтвердження наведених у протоколі відносно ОСОБА_1 обставин.

Згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п.1.10. вказаних Правил безпечний інтервал це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснював, що 02 березня 2019 року в обідню пору доби керував транспортним засобом марки Вольво, що рухався по правій смузі руху по вул. Зелена в м. Збараж. Побачивши, що із вул. Осмомисла виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_8 на вул. Зелена, враховуючи що дана ділянка дороги є вузька, він зупинив керований ним автомобіль та надав перевагу в русі вищевказаному транспортному засобу. Після цього водій автомобіля Вольво, державний номерний знак НОМЕР_2 , виїхавши на вул. Зелена зачепила дверкою свого автомобіля ліве крило його транспортного засобу.

Такі пояснення ОСОБА_1 . узгоджуються з його письмовими пояснення безпосередньо після ДТП, які долучені до протоколу (а.с.5), та письмовими поясненнями, що подані ним суду першої інстанції (а.с.12), в яких він послідовно стверджував, що зупинився перед поворотом.

Також, зі схеми місця ДТП вбачається, що транспортний засіб ОСОБА_1 після ДТП знаходився за 0,8 м до початку перехрестя рівнозначних доріг, що підтверджує його пояснення про те, що він зупинився перед перехрестям і його автомобіль не рухався, а тому не винен у порушенні вимог щодо безпечного інтервалу, оскільки таким є відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються.

Цим доводам ОСОБА_1 і даним схеми місця ДТП суд першої інстанції не дав жодної оцінки, а лише навів перелік наявних в справі матеріалів, не аналізуючи їх зміст та не зазначив мотивів свого рішення про відхилення доводів ОСОБА_1 і наявність у його діях порушення пункту 13.1. ПДР.

Також, суд першої інстанції навів у постанові пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що він був очевидцем даного ДТП і бачив як два транспортні засоби рухалися у протилежних напрямках та не розминулися на вузькій ділянці дороги.

Зі схеми місця ДТП вбачається, що на цій ділянці дороги немає дорожньої розмітки і будь-яких дорожніх знаків, а транспортний засіб ОСОБА_1 після ДТП розташований на правому краю проїжджої частини, ширина якої становить 10,36 метра, що спростовує пояснення свідка ОСОБА_4 , що ділянка дороги на місці ДТП є завузькою, тобто недостатньою для роз`їзду зустрічних автомобілів.

Також, в оскарженій постанові вказано, що доказом винуватості ОСОБА_1 є пояснення ОСОБА_9 .

Зі змісту цих пояснень від 02.03.2019р., копія яких долучена до протоколу (а.с.6) вбачається, що вона безпосередньо після ДТП стверджувала, що водій ОСОБА_1 на перехресті рівнозначних доріг здійснював поворот ліворуч і не пропустив її автомобіль, який виїжджав з правого боку відносно автомобіля ОСОБА_1

Вказані письмові пояснення ОСОБА_7 суперечать даним схеми ДТП, згідно якої автомобіль ОСОБА_1 після зіткнення знаходився перед перехрестям, а автомобіль ОСОБА_7 проїхав його і розташований на вул. Зелена далі від перехрестя, що вказує на те, що зіткнення автомобілів відбулось до виїзду автомобіля ОСОБА_1 на перехрестя.

Отже, наведені пояснення свідка та потерпілої суд безпідставно оцінив як такі, що доводять вину ОСОБА_1 , оскільки вони суперечать даним схеми ДТП.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_10 пояснила іншу причину і місце зіткнення, а саме стверджувала, що воно відбулось поза межами перехрестя через те, що водій ОСОБА_1 розпочав маневр повороту ліворуч і зачепив заднім лівим крилом свого автомобіля передні ліві двері її автомобіля через те, що ширина дороги в цій ділянці є недостатньою для роз`їзду автомобілів.

Однак, такі доводи потерпілої також є безпідставними, оскільки вони спростовуються даними схеми ДТП, яку вона підписала без зауважень (а.с.4), і згідно якої ширина дороги на цій ділянці дороги становить 10,36 метра, автомобіль ОСОБА_1 розташований за 0,8 м перед перехрестям паралельно до правого краю дороги.

Крім того, при складанні схеми ДТП працівники поліції не встановили місця зіткнення автомобілів, у ній відсутні відомості про осип ґрунту чи частин автомобілів на дорожньому полотні, а тому немає підстав вважати, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу.

Таким чином, при оформленні матеріалів даної справи працівниками поліції не було зібрано і в ході судового розгляду не встановлено достатніх доказів того, що ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу і порушив вимоги п.13.1. ПДР України.

Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху є обґрунтованими, а тому постанова в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Гордєєва Ю.В. - задовольнити.

Постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 24 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ст.124 КУпАП, скасувати і провадження у цій справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського

апеляційного суду В.Я.Сарновський