ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/24/19 Справа № 712/5775/19 Категорія: ч.1 ст. 172-5 КУпАП Головуючий у І інстанції Рябуха Ю.В. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду - Соломка І.А.,

при секретарі Єгоровій С.А.,

за участю прокурора - Гречаника Р.І.,

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисників Чубина О.М., Чирви О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Чубина О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкасивід 30 травня 2019 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , працюючу головним спеціалістом департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, іпн. НОМЕР_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 2550 грн. з конфіскацією подарунків на користь держави, а саме: частини жилого блоку (секції) у гуртожитку за адресою будинок АДРЕСА_2 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №44100948 від 17.11.2018), що складається з 13/100 частин житлового приміщення № 8, загальною площею 25,2 кв.м, житлова площа 12,2 кв.м; та з 11/50 частин житлового приміщення, кімнати № 6,7 загальною площею 38,4 кв.м, житловою площею 22,7 кв.м. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №37852805 від 31.10.2017) ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 23 Закону, одержала від громадянки ОСОБА_3 подарунок у негрошовій формі, а саме: відповідно до договору дарування частини житлового блоку (секції) у гуртожитку, загальною площею 25,2 кв.м, за адресою: будинок АДРЕСА_2 , загальною вартістю 110 376 грн., що перевищує дозволений законом розмір сукупної вартості подарунків.

Вона ж, будучи головним спеціалістом Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 23 Закону, одержала від громадянина ОСОБА_4 подарунок у негрошовій формі, а саме : відповідно до е-декларації за 2017 рік, розділу 3 «Об`єкти нерухомості» та розділу 11 «Доходи, у тому числі подарунки», жилий блок (секцію) за адресою - будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 38,4 кв.м., загальною вартістю 39 908 грн., що перевищує дозволений законом розмір сукупної вартості подарунків

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 2550 грн. з конфіскацією подарунків на користь держави, а саме: частини жилого блоку (секції) у гуртожитку за адресою будинок АДРЕСА_2 , що складається з 13/100 частин житлового приміщення № 8, загальною площею 25,2 кв.м, житлова площа 12,2 кв.м; та з 11/50 частин житлового приміщення, кімнати № 6,7 загальною площею 38,4 кв.м, житловою площею 22,7 кв.м. Постановлено стягнути судовий збір в сумі 384,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Чубин О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати її, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що договори дарування ОСОБА_1 житлових приміщень є удаваними, фактично було укладено договори купівлі-продажу цих приміщень, за якими ОСОБА_1 сплатила кошти за придбання вказаних приміщень, і виключно задля оптимізації нотаріальних витрат оформлені, як дарування, оскільки ОСОБА_1 та контрагенти по договорах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є абсолютно чужими людьми і не мали ніяких мотивів дарувати житло сторонній особі.

Зазначає, що в судах тривають процеси у справах № 711/2894/19 та № 711/2892/19 саме про визнання досліджуваних правочинів дарування удаваними, рішення по яких ще не вступили в законну силу. Відповідно у разі задоволення позовних вимог і визнання договорів дарування удаваними, буде доведено відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП, а саме його предмета - подарунка.

Вказує, що місцевим судом не досліджувалися зазначені обставини, оскільки справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , чим порушено її права.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та її захисників Чубина О.М., Чирви О.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку прокурора Гречаника Р.І., який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог при розгляді даної справи судом першої інстанції не дотримано.

В ч. 2 ст. 268 КУпАП зазначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-5 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик до суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 14.05.2019 в судове засідання не з`явилася, оскільки перебувала на лікуванні, у зв`язку з чим слухання справи було відкладено на 30.05.2019. Цього ж дня дану справу розглянуто без участі ОСОБА_1 , тобто з істотним порушенням норм процесуального законодавства, та порушенням її права на захист, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 172-5 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб: у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи.

Порушення ст. 172-5 КУпАП матиме місце у разі одержання подарунку в зв`язку з виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування, тобто обумовлюється використанням службового становища одержувачем, посадою, яку він обіймає.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй адмінправопорушення та пояснила, що вона дізналася від знайомих про намір ОСОБА_4 , а згодом і ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продати належні їм житлові приміщення ( кімнати) в будинку АДРЕСА_2 , та вирішила їх придбати для подальшого там проживання сина з сім`єю. В обох випадках вона сплатила власникам кімнат грошові кошти, а саме: ОСОБА_4 39 908 грн.; ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 110 376 грн., про що свідчать відповідні розписки, тобто їх купила, при цьому зазначила відомості про належні їй житлові приміщення в щорічній декларації та декларації про суттєві зміни в майновому стані. Договори дарування кімнат у гуртожитку, а не їх купівлі-продажу, були укладені за ініціативою власників: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки так було зручніше та швидше для них, так як при укладенні договорів купівлі-продажу необхідна була згода всіх співвласників житлового приміщення для чого знадобився б значний час. Також пояснила, що вона раніше не була знайома з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та останні не знали про місце її роботи.

Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, постановою Черкаського апеляційного суду від 29.08.2019 скасовано рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.05.2019, та ухвалено нове, яким визнано удаваним договір дарування частини жилого блоку (секції) у гуртожитку від 30 жовтня 2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Левицькою Е. А. 30 жовтня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , з метою приховування насправді договору купівлі-продажу частини цього об`єкту нерухомості. Визнано, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , було фактично укладено договір купівлі-продажу приміщення у будинку АДРЕСА_2 , а саме : кімнати №6,7 ( а.с. 162-165). Рішення вступило в законну силу.

Таким чином, відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 29.08.2019, яка вступила в законну силу та є обов`язковою до виконання, доведено факт укладення 30.10.2017 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу частини жилого блоку (секції) у гуртожитку, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

На підставі постанови Черкаського апеляційного суду від 29.08.2019 було внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, про що свідчить витяг від 09.10.2019, індексний номер 184214569.

Також апеляційним судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2019, яке на даний час не вступило в законну силу, визнано удаваним договір дарування частини жилого блоку (секції) у гуртожитку від 17 листопада 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Левицькою Е. А. 17 листопада 2018 року, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , з метою приховування насправді договору купівлі-продажу частини цього об`єкту нерухомості. Визнано, що між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 17 листопада 2018 року було фактично укладено договір купівлі-продажу приміщення у гуртожитку, що знаходиться у будинку АДРЕСА_2 ( а.с. 242-246).

Апеляційним судом допитано в якості свідка ОСОБА_3 , яка показала, що з рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2019 погоджується, у неї, її чоловіка та доньки на праві власності перебувала кімната АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 в будинку АДРЕСА_2 , яку вони мали намір продати, а ОСОБА_1 , яку вони раніше не знали, місце її роботи їм відоме не було, погодилася її купити. Однак, при проведенні консультацій з ріелторами, юристами та нотаріусами з`ясувалося, що при укладенні договору купівлі-продажу потрібна письмова згода всіх співвласників секції гуртожитку, а тому простіше було укласти договір дарування, оскільки це зайняло б набагато менше часу. ОСОБА_1 було запропоновано укласти договір дарування, на що остання погодилася, та спочатку передала їм завдаток за кімнату, а після укладення договору дарування - сплатила іншу частину коштів, які в своїй сукупності складали 110 376 грн., про що були всіма членами її сум`ї написані відповідні розписки.

Свідок ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду дав аналогічні показання, та додав, що ним подавалося оголошення про продаж кімнати, ОСОБА_1 була знайома з їх сусідами, та погодилася купити вказану кімнату, хоча у нотаріуса було укладено договір дарування, оскільки так було зручніше та швидше для них оформити продаж кімнати.

Крім того, як вбачається з розписок (а.с. 180, 183,186,) ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримали від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 110376 грн. за продаж кімнати АДРЕСА_3 8, що АДРЕСА_2 .

Враховуючи рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.09.2019 та покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , їх письмові розписки, які свідчать про те, що фактично 17.11.2018 між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу , вважаю факт укладення між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу частини жилого блоку (секції) у гуртожитку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , доведеним.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, вищезазначені докази в своїй сукупності, дають підстави вважати, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП, оскільки право власності на приміщення у гуртожитку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 фактично набула згідно договорів купівлі-продажу, а не дарування , а тому постанова місцевого суду не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, а адміністративне провадження закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП.

.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Чубина О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкасивід 30 травня 2019 року задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкасивід 30 травня 2019 року щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст. 172-5 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_9 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-5 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка