"13" червня 2019 р. Справа № 363/1731/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 212-15 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 50-25/307 від 10 квітня 2019 року складеного керівником відділу аналітично-інформаційного забезпечення Департаменту з питань запобігання політичній корупції за результатами аналізу Звіту про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданого політичною партією «Опозиційний блок» () за ІV квартал 2018 року. Так 11.12.2018 року за розрахунковим документом № 3076928SB на користь партії ОСОБА_2 Володимировичем надано внесок у розмірі 10 000 грн.

Листом ДФС України № 3992/5/99-99-17-02-16 від 22.02.2019 року повідомлено НАЗК, що станом на 11.12.2018 року відповідно до даних інформаційної системи органів ДФС у ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 276 грн. 48 коп.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про політичні партії в Україні», не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг, за що передбачена відповідальність за ст.212-15 КпАП України.

ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення у яких просив розглядати справу за його відсутності, при цьому ствердив, що правопорушення передбаченого ст. 212-15 КУпАП не вчиняв. Надані ним докази про сплату податкових платежів НАЗК при складанні протоколу не враховано. Одночасно повідомив, що у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази його винуватості.

Дослідивши письмові матеріали вказаної вище адміністративної справи, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 278 КУпАПорган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зясовує, чи правильно складено протоколи та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 07.05.2019 року справу відносно ОСОБА_3 за ст. 212 -15 КУпАП повернуто до Департаменту з питань запобігання політичної корупції НАЗК для доопрацювання, оскільки в матеріалах справи виявлено ряд невідповідностей, що перешкоджають правильному вирішенню питання про притягнення особи до відповідальності.

Однак зазначені у вказаній постанові суду недоліки НАЗК не усунуто та повторно направлено матеріали справи для розгляду до суду за наявними матеріалами.

Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення № 50-25/307 від 10 квітня 2019 року відносно ОСОБА_3 за ст. 212-15 КУпАП стало порушення останнім вимог п. 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про політичні партії в Україні», що було виявлено 18 березня 2019 року актом про проведення аналізу звіту політичної партії, що був затвердженого рішенням НАЗК № 822 від 22 березня 2018 року у висновках про результати аналізу такого звіту.

Так, згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже протокол про адміністративне правопорушення № 50-25/307 від 10.04.2019 року не відповідає встановленим вимогам, оскільки подія правопорушення, зокрема час, місце та спосіб його вчинення належним чином не встановлено.

Зокрема, не вказано в який спосіб ОСОБА_1 надав грошовий внесок на підтримку політичної партії в розумінні вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно ст. 4 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» для проведення переказу можуть використовуватися кошти як у готівковій, так і в безготівковій формі.

Види безготівкових розрахунків визначаються законами та прийнятими на їх основі нормативно-правовими актами Національного банку України.

З протоколу не можна дійти висновку в який спосіб ОСОБА_1 здійснив переказ коштів.

З огляду на спосіб вчинення таких дій (надання грошового внеску) у справі належно не встановлено місце його вчинення, яким є територіально визначене місце, в якому особа вчинює ті дії, які становлять об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП.

Саме тільки зазначення місцем вчинення правопорушення зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 цих обставин достатньо не висвітлює, на матеріалах справи та її фактичних обставинах не ґрунтується, є припущенням, що вимогам ст. 62 Конституції України не відповідає.

Суд зауважує, що згідно ст.276 Кодексу по справам даної категорії визначено виключну підсудність їх розгляду, а саме за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Проте, всупереч зазначеним вимогам Закону, уповноваженим органом надіслано справу для розгляду за місцем проживання ОСОБА_1

Разом з тим, у протоколі НАЗК посилається на розрахунковий документ від 11.12.2018 року за № 3076928SB про здійснення внеску у розмірі 10 000 грн. на користь політичної партії Алексашкіним Миколою Володимировичем, який в матеріалах справи відсутній.

Копії звіту політичної партії та виписки про внески, які містяться в матеріалах справи належним чином не завірені, а виписка, що містить відомості про здійснення ОСОБА_1 внеску на користь партії взагалі ніким не підписана.

Відповідно до п.п. а та b ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, як бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Згідно принципу автономного тлумачення та установленої практики ЄСПЛ поняття «кримінальне обвинувачення» має для суду автономний зміст і не залежить від його розуміння законодавства держав учасниць Конвенції і може означати «звинувачення у вчиненні правопорушення».

Права особи на захист є однією із основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу).

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 Кодексу).

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його складено у відсутність ОСОБА_1 , копію якого останньому не вручено, його процесуальні права не роз`яснено.

Разом з тим, при складанні протоколу не враховано письмові пояснення та заперечення ОСОБА_1 , які надійшли до НАЗК 08.04.2019 року.

В рішенні «Олександр Волков проти України» ЄСПЛ констатував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності. Причому люди вправі очікувати дії процедурних гарантій.

Відтак належні, достатні й допустимі докази на підтвердження того, що згадане правопорушення з боку ОСОБА_1 дійсно мало місце і, що він винен у його вчиненні суду не представлено.

Відтак встановлений законом порядок складання протоколу не дотримано, а відомості вказані в ньому не можуть бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 212-15 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку надання або отримання внеску на підтримку політичної партії, порушення встановленого порядку надання або отримання державного фінансування статутної діяльності політичної партії, а так само порушення встановленого законом порядку надання або отримання фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації, агітації з всеукраїнського або місцевого референдуму.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП на думку суду характеризується умислом, зумовленим в першу чергу доведеністю обізнаності особи в наявності у неї податкового боргу, усвідомленням таких обставин і здійснення всупереч цьому внеску на підтримання політичної партії.

Проте, жодним доказом в справі згадані обставини не підтверджені і навпаки спростовані тим, що після отримання відповідної інформації з НАЗК, внесок був повернутий ОСОБА_1

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 212 -15 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що при розгляді справи, доказів, які б підтверджували факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 212 -15 КУпАП, не встановлено, за відсутності яких, вину особи не можливо встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 212 -15 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9 та 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 212-15 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів.

Суддя