ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року місто Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Нікітіна С.І. розглянувши у судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ФОП ОСОБА_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнувши з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, 11 лютого 2019 року о 21.30 годині біля будинку №1 по вулиці Набережній в Лівобережному районі міста Маріуполя, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується приладом «Drager Алкотестер» ARНК 6810 (результат 1,33 проміле), від проходження огляду на стан сп`яніння в міському наркологічному диспансері м. Маріуполя відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього є незаконним, а дані які в ньому містяться недостовірні.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає задоволенню, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Підтверджень про належне та своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи, матеріали провадження не містять.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , з проханням сповістити його про дату та час розгляду адміністративної справи, що судом не було виконано в передбаченому законом порядку.

Розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 суд першої інстанції порушив його права в адміністративному процесі, передбачені ст. 268 КУпАП, і позбавив можливості надати свої докази та пояснення.

За таких обставин постанова районного суду як незаконна підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову місцевого суду, за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд приймає нову постанову.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею районного суду, в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП. не з`ясовані обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляд справи судом порушено вимоги ст. 245 КУпАП про необхідність всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема щодо з`ясування обставин подій, що відбулись 11 лютого 2019 pоку, перевірки пояснень, як самого ОСОБА_1 так і свідків та надання їм відповідної оцінки, надання аналізу доказам, що містяться в матеріалах провадження, протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Стороною захисту в судове засідання апеляційного суду надано матеріали з яких вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою приладу «Drager Алкотестер» ARНК 6810. Відповідно до інструкції з експлуатації зазначеного газоаналізатору, передбачений вичерпний діапазон температур, при яких він може застосовуватись.

В матеріалах провадження міститься тестування на алкоголь до протоколу №409617, відповідно до якого, на час тестування температура повітря складала +14 градусів за Цельсієм, однак апеляційний суд вважає такі показники такими, що не відповідають дійсності.

З довідки наданої Маріупольською гідрометеорологічною обсерваторією вбачається, що 11 лютого 2019 року, тобто в день складання протоколу відносно ОСОБА_1 , в період часу з 20 до 23 години температура повітря складала від 1,2 до 2 градусі за Цельсієм.

Приймаючи до уваги наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що тестування на алкоголь до протоколу №БД409617 містять недостовірні данні стосовно температури повітря, а отже і визначення тестування на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд не може вважати достовірними.

За таких обставин, показання, які надані приладом за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає суперечливими, оскільки його данні та данні, які надані Маріупольською гідрометеорологічною обсерваторією суттєво відрізняються, а відтак, проведений огляд за допомогою даного газоаналізатора апеляційний суд не може вважати законним.

Крім того, в постанові суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в міському наркологічному диспансері міста Маріуполя відмовився в присутності двох свідків, однак переглянувши відеозапис, який міститься в матеріалах справи вбачається, що працівниками поліції в порушення діючого законодавства, не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, що порушує права останнього на захист.

З огляду на вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає, що докази, які містяться у матеріалах справи являються недопустимими, оскільки отримані за допомогою приладу, що викликає сумніви у своїй справності.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 являється незаконним, а отже постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним, є теж незаконною у зв`язку з тим, що вони винесені на основі недопустимих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме недотримання встановленої законодавством процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та невстановлення всіх необхідних даних при його складанні, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді у справах про адміністративні правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, а саме в них, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви прийняття або відхилення доказів.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Отже, при розгляді справи судом була допущена неповнота з`ясування обставин справи, а викладені у постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам, що є порушенням вказаних вимог КУпАП.

За таких обставин постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих