Справа № 751/2372/19 Головуючий у 1 інстанції Філатова Л.Б.
Провадження № 33/4823/200/19
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Черненка Г.І.

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Докучаєвськ Волноваського району Донецької області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працює водієм на ПП «Леофорос», проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 384 грн.20 коп.

Судом визнано доведеним, що 30 березня 2019 року о 20 годині 43 хв. у м. Чернігові по вул. Незалежності біля будинку № 60, був зупинений ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Субару Форестер», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, була порушена координації рухів, виражене тремтіння пальців рук і на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають дійсності, а постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що він не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, особисто повістку суду не отримував, оскільки перебував у відрядженні, а відтак, позбавлений був можливості надати суду свої докази, викликати свідків та інспектора поліції, захистити свої права.

Вказує на те, що працівниками поліції він був зупинений біля під`їзду будинку, де проживає, ніяким автомобілем він не керував, що підтверджується відеозаписом. Час відображений на відеозаписі та дійсний час зупинки, не збігаються. Оскільки на час зупинки працівниками поліції він був пересічним пішоходом, тому цілком обґрунтовано відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, який мають проходити водії.

Звертає увагу, що наявне у матеріалах справи направлення його на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння не відповідає вимогам порядку, визначеному Кабінетом міністрів України. Так, у ньому відсутні дані про те хто саме направляє водія на огляд, відсутній підпис особи, яка склала дане направлення.

Крім іншого, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, на які не звернув уваги суд першої інстанції. Так, до протоколу доданий висновок щодо результатів медичного огляду, яким встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, але при цьому у ньому відсутні проміле. Він категорично заперечував, що вживав алкогольні напої, про що і написав у протоколі.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив, що він як пішохід повертався від товариша, де вживав пиво. Біля під`їзду його затримали поліцейські, звинуватили у керуванні автомобілем, у порушенні Правил дорожнього руху, через що він відмовився від підписів в усіх документах, називати себе, не мав документів на автомобіль, так як на ньому не їхав.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її захисника адвоката Черненка Г. І., який звертав увагу на ряд порушень, допущених працівниками поліції та на відсутність доказів, керування автомобілем саме ОСОБА_1 , а не іншою особою, перевіривши матеріали справи, відеозапису та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП дозволяють судовий розгляд у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якщо є данні про її своєчасне сповіщення про день і час, а також місце проведення розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 двічі викликався до суду першої інстанції. Перший раз повістка повернулася не врученою через неявку за одержанням поштового відправлення ( а. с. 17). Вдруге суд постановив ухвалу про доставку, яка була невиконана ( а. с. 19).

З рапорту інспектора поліції відомо, що за адресом місця проживання ОСОБА_1 двері відкрила його дружина, яка повідомила, що не знає місця перебування чоловіка (а.с.22). Повістка, відправлена рекомендованим листом, знову повернулася неврученою через не запит адресатом ( а. с. 28).

У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Адрес місця проживання ОСОБА_1 в усіх матеріалах справи записаний вірно і співпадає з адресом в апеляційній скарзі, заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням він суду не подавав.

Додана до апеляційної скарги ксерокопія подорожнього листа, не виправдовує його ігнорування одержання повісток суду та ухилення від явки в судові засідання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Знаючи що по відношенню до нього складений протокол і матеріали будуть передані на розгляд суду, ОСОБА_1 не добросовісно користувався належними йому процесуальними правами, не з`являвся за отриманням судових повідомлень та у судові засідання, безпідставно звинувачуючи суд у порушенні його права на захист.

Критика апелянтом змісту протоколу про адміністративне правопорушення та звинувачення суду у зміні фабули правопорушення, спростовуються матеріалами справи. Як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду зазначено, що 30 березня 2019 року о 20 годині 43 хвилини в м. Чернігові по вул. Незалежності біля будинку № 60, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Субару Форестер», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками стану алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від продуття приладу Драгер та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Від підпису в протоколі, надання пояснень та одержання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, отже, твердження апеляційної скарги, що він писав пояснення про перебування у тверезому стані, не відповідають дійсності.

Захисна версія ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, також не відповідає дійсності. Поліцейський автомобіль тривалий час рухався за автомобілем, який припаркувався на стоянці біля прибудинкової території, де проживає ОСОБА_1 Під час заїзду на стоянку, змінюючи напрям руху, водій не увімкнув покажчик лівого повороту, у зв`язку з чим працівники поліції підійшли до водія.

Поліцейські, які не встигли вийти з автомобіля і затримати водія прямо в автомобілі, підійшли до ОСОБА_1 , коли той вийшов з салону автомобіля і на стоянці для автомобілів удавав пішохода. Він на пропозицію працівника поліції відмовився представитись, а також надати для огляду посвідчення водія, страховий поліс та реєстраційні документи на автомобіль, вказуючи на те, що всі ці дані поліцейські можуть встановити через електронну базу даних за номером автомобіля.

З відеозапису дійсно не можна побачити номер автомобіля, оскільки це вечірній час, також не видно осіб, які ведуть розмову, з причин відсутності освітлення біля прибудинкової території, але розмову між працівниками поліції та водієм добре чутно. В цей час, окрім ОСОБА_1 , інших осіб на прибудинковій території не було.

По відеозапису чутно, як працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 його права, але він постійно перебиває поліцейського, зазначаючи про те, що вона не знає, що він пережив у 90-х роках, а тому нічого не розуміє. Так само водій відмовився і від отримання копій будь-яких документів, сказавши про те, що вони можуть бути направлені йому поштою.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується рапортом інспектора поліції, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких вони зазначають про те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння приладом Драгер та у лікарні, а також відмовився від дачі пояснень, отримання копії протоколу та підпису у ньому (а.с. 6, 7, 8).

Отже, пояснення свідків, рапорт працівника поліції та дані зафіксовані на відеозаписах, поза розумним сумнівом підтверджують той факт, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зупинився на прибудинковій території і на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як приладом Драгер так і в лікарні. На відео добре видно, як на прибудинкову стоянку заїхав автомобіль марки «Субару Форестер», номерний знак якого поліцейський назвав як НОМЕР_1 та встановив прізвище водія - ОСОБА_1 .

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оспорюючи в апеляційній скарзі висновок про виявлення у нього стану алкогольного сп`яніння, апелянт не звернув уваги, що такого висновку не може існувати, оскільки він як водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, яке міститься в матеріалах справи, складено на офіційному бланку та не має доказового значення у справі про відмову водія від проходження огляду в установленому законом порядку.

Отже, висновки суду про винуватість водія ОСОБА_1 в порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху, є цілком обґрунтованими.

При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму вини, і з урахуванням усіх встановлених обставин, обрав правильну міру відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі поваги до законів України, правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником так і іншими особами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець