Справа № 589/1829/19
Провадження № 3/589/625/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Євдокімова О.П., розглянувши адміністративний матеріал відносно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , начальника Воронізької МЛД Шосткинського держлісгоспу, за ст. 172-6 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 149/2019 від 12квітня 2019р. ОСОБА_1 будучи суб`єктом відповідності за вчинення правопорушення відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». Несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством за 2017р. чим порушив вимоги фінансового контролю, тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно невчасно подав декларацію про о дуже шкодує, але раніше подати її він не міг через обставини які не залежали від цього волі. Так спочатку він почав подавати декларацію 20.03.2018р. але чомусь декілька днів він не міг користуючись своїм ключем зайти на сайт. Потім він пішов до «ПРИВАТ Банку» з`ясувати , чому не працює його ключ. Так там було з`ясовано, що вказаний ключ, яким він раніше користувався і успішно подавав декларації, був виданий раніше з прив`язкою на електронну почту, яка згодом стала заборонена для використання в Україні. Для того щоб отримати новий ключ він звернувся до «Приват банк» де заплатив кошти і отримав новий ключ , але в цей час почались технічні збої офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції. Вони разом з дружиною просиділи декілька днів біля комп`ютера, щоб подати декларацію в визначені строки, але зробити це він зміг лише 3.04.2018р. через зазначені обставини.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що ОСОБА_2 вчинив зазначене правопорушення тому до нього слід застосувати адміністративне стягнення.

Суд заслухавши пояснення сторін , вивчивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією, - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суди мають з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність мотиву, причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, з аналізу системного зв`язку Преамбули України "Про запобігання корупції", із приписами ч.1ст.172-6 КУпАП, наявність умислу є обов`язковою складовою цього виду адміністративного правопорушення.

Також диспозицією ч.1ст.172-6КУпАПпередбачено несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р. №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані із корупцією» конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Таким чином, перелік поважних причин, настання яких виключають адміністративну відповідальність за ч.1ст. 172-6 КУпАП на законодавчому рівні не закріплено, що зумовлює реалізацію судом дискреційних повноважень. У цьому аспекті суддя виходить із практики ЄСПЛ, зокрема, рішенням від 14.10.2010 р. у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, відповідно до якої закон повинен бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто у таких випадках тлумачити закон на користь особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Воронізької МЛД Шосткинського держлісгоспу тобто являється суб`єктом відповідності за вчинення правопорушення відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2017 рік мала бути подана ОСОБА_1 не пізніше 31 березня 2018 року, однак, як встановлено в суді, фактично подано 3 квітня 2018 року через відсутність технічної можливості подати таке повідомлення з електронної поштової скриньки, зареєстрованої відповідно до вимог законодавства, що не залежало від особи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не зміг своєчасно відправити особисту декларацію особи,уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,через мережу Інтернет, оскільки спочатку його ключ не приймала система бо він був виданий раніше з прив`язкою на електронну почту, яка згодом стала заборонена для використання в Україні. Для того щоб отримати новий ключ він звернувся до «Приват банк» де заплатив кошти і отримав новий ключ , але той час почались технічні збої офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції і через це він не зміг вчасно подати декларацію.

Дані обставини суд визнає поважними причинами неподання ОСОБА_1 вчасно декларації так як з об`єктивних причин , він докладаючи зусиль та вчиняючи безліч дій необхідних для подання декларації не зміг це зробити через обставини, що ніяким чином не залежали від його волі і реальної можливості подати зазначену декларацію, в передбаченому порядку вчасно.

Вважаю також за необхідне зазначити, що ні у протоколі про адміністративне правопорушення, ні прокурором у судовому засіданні не було наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені і не доведені його вина у формі умислу, мотив та мета інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Крім цього слід зазначити, що довідка на яку посилається прокурор, як на доказ ненадання декларації без поважних причин (а.с.10) не містить необхідних для офіційного документу даних (номер та дату реєстрації вихідної документації та номер і дати вхідної кореспонденції, на яку надано інформацію, повної назви посади особи яка склала вказану довідку) що ставить під сумнів достовірності інформації викладеної в ній та додатку до неї, який доречи ніким не засвідчений, в результаті чого суд не має законних підстав визнати надану довідку неналежним доказом, і не має жодних законних підстав посилатися на неї її при винесенні рішення.

Інших будь яких доказів на підтвердження вини правопорушника у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не надано.

Згідно зі ст.8Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Згідно пункту 1 частини 1статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно нього підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ч. 6, 7ст. 126Конституції України, Законом України Про запобігання корупції, ст. ст. 7, 9, 10, 11, ч. 1 ст.172-6, ст. ст.247,283-285,287,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою ,що притягується до відповідальності до Сумського апеляційного суду Шосткинський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області

О.П.Євдокімова