Справа № 163/1013/19 Провадження №33/802/498/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 472 МК України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 24 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Даною постановою судді провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №1675/20500/19 від 14.04.2019 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , не працюючого, за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України - закрито на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.,

Вилучений за цим протоколом товар: 3 (три) дитячі візочки "Virage Ecco", повернуто ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

За протоколом про порушення митних правил №1675/20500/19 від 14.04.2019 року, ОСОБА_1 ставилось у провину те, що він 14 квітня 2019 року слідуючи з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску "Ягодин" Волинської митниці ДФС автомобілем марки "Рено", номерний знак НОМЕР_1 , не задекларував за встановленою формою три дитячі візочки "Virage Ecco", загальною вагою 39 кг та вартістю 14623 грн. 15 коп., які знаходились у багажному відділенні автомобіля і були виявлені під час митного огляду.

Митним органом дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.472 МК України.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки він при проходженні митного контролю рухався по смузі руху "зелений коридор", а за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

Не погодившись із таким судовим рішенням Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу в якій просить її скасувати на прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у порушенні митних правил за ст.472 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкцій даної норми Закону. Вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є безпідставним, оскільки в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку представника митниці, який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті судового рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України є правильним виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 через митний кордон рухався по смузі спрощеного митного контролю "зелений коридор", що підтверджується наявним в справі контрольним талоном. При цьому факт переміщення товару по цій смузі підтверджується матеріалами справи та не заперечується самим ОСОБА_1

У протоколі про порушення митних правил №1675/20500/19 від 14.04.2019 року, складеному відносно ОСОБА_1 не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З цього протоколу не зрозуміло, в чому полягає дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Суддя, розглядаючи справу, звернув на це увагу, як і на вимоги ч.6 ст.366 МК країни, згідно якої, обравши проходження через «зелений коридор», особа звільняється від подання письмової митної декларації, і в своїй постанові при викладенні суті вчиненого правопорушення обґрунтовано про це зазначив.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 усно заявив про переміщуваний ним товар по вищевказаній смузі руху, однак при його перевірці, працівниками митниці не надавалась йому можливість заповнення декларації.

А тому, враховуючи те, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості заповнити митну декларацію, то апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тобто незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, митними органами надано не було.

Зі змісту статей 257, 366 МК України та диспозиції статті 472 МК України вбачається, що за ст.472 МК України кваліфікуються діяння осіб, які переміщуються через митний кордон України смугою митного контролю «червоний коридор» і допустили зазначене у диспозиції цієї статті Митного кодексу порушення митних правил.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України у зв`язку з чим вірно закрив провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 24 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук