Провадження № 33/4820/519/19
Справа № 683/2438/19 Головуюча в 1-й інстанції Сагайдак І. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Костика О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 31 серпня 2019 року о 23 год. 06 хв. по вул. Кривоноса в м. Старокостянтинів Хмельницької області керував автомобілем «Mercedes benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, а постанову суду першої інстанції щодо нього скасувати та закрити провадження в справі. Вважає, що постанова суду першої інстанції винесена із порушенням матеріального та процесуального права, а події, які відображені в протоколі, не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що 31 серпня 2019 року був за кермом власного автомобіля та їхав у районну лікарню, оскільки там перебуває на обліку, як важкохворий на цукровий діабет. Алкогольні напої не вживає понад три роки, алкоголь несумісний із препаратами, які вживає апелянт. Вказує, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, позаяк стан його здоров`я погіршився, а зволікання із вжиттям медичних препаратів могло негативно відобразитись на його фізичному стані. Ознаки, які вказували на стан алкогольного сп`яніння, могли бути спричинені різким підвищенням цукру в крові. Вважає, що працівники поліції неправомірно його затримали та застосували до ОСОБА_1 заходи фізичного примусу, в зв`язку з чим оскаржує неправомірні дії поліцейських, які виразились у зловживанні та перевищенні влади при виконанні службових обов`язків. Розгляд справи відбувся у його відсутність, повістка про розгляд справи судом не направлялась, чим порушено його конституційні права. Копію протоколу ОСОБА_1 не отримував через конфліктну ситуацію, яка виникла між апелянтом та працівниками поліції, а тому з протоколом не був ознайомлений, в зв`язку з чим не знав про розгляд справи 11 вересня 2019 року о 13 год. 00 хв. Вказує, що свідки, які зазначені у протоколі, були відсутні на місці події. Копію оскаржуваної постанови апелянт отримав 2 жовтня 2019 року в приміщенні відділу державної виконавчої служби.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Костика О.М. в підтримання доводів апеляційної скарги, які під час апеляційного розгляду просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній в засіданні суду першої інстанції 11 вересня 2019 року, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відомості про вручення йому копії постанови в визначений законом строк в провадженні відсутні. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску апелянтом строку оскарження постанови суду щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з чим йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розглянув справу з істотними порушеннями закону, у відсутність ОСОБА_1 , який не був повідомлений про судовий розгляд, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 1 вересня 2019 року був складений інспектором РСПП Старокостянтинівського ВП старшим лейтенантом поліції Редькою Я.М., 31 серпня 2019 року о 23 год. 06 хв. в м.Старокостянтинів по вул. Кривоноса, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

В апеляційній скарзі не оспорюється факт керування апелянтом автомобілем в час, зазначений у протоколі.

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом. В складеному протоколі вказано, що апелянт відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, що підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується даними акту огляду та висновку лікаря № 281, в яких відображено відмову від проходження огляду (а.с.11, 2) та відеозаписом фіксування вчинення правопорушення.

Даними запису відеофіксування вчинення правопорушення, дослідженим судом першої інстанції, зафіксовано, що ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили причину зупинки транспортного засобу (не увімкнено показчик повороту та не освітлюється номерний знак). Під час розмови поліцейський повідомив про наявність ознак алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та на запитання працівника поліції чи вживав алкогольні напої, ОСОБА_1 повідомляв, що все життя вживає алкоголь і не оспорював факту наявності в нього ознак вживання алкогольних напоїв, на які звертав увагу поліцейський, та в подальшому повідомляв, що їде додому спати. На відео зафіксовано, що апелянт під час розмови з кимось по телефону також визнавав факт вживання ним спиртних напоїв. Доводи апелянта, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, оскільки стан його здоров`я погіршився, а зволікання із вжиттям медичних препаратів могло негативно відобразитись на його фізичному стані, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. На відео зафіксовано, як апелянт в присутності двох свідків відмовився пройти огляд, вказуючи, що його не зупиняли працівники поліції.

Апеляційний суд також зауважує, що як видно з відеозапису в ході спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не вказував, що він прямує до лікарні для отримання лікарських препаратів, пов`язаних із лікуванням цукрового діабету.

Твердження апелянта, що ознаки, які вказують на стан алкогольного сп`яніння, могли бути спричинені різким підвищенням цукру в крові при відсутності інсуліну чи «ферменту С-6» на увагу не заслуговують, позаяк, як видно з відеозапису, ОСОБА_1 , перебуваючи в лікарні, не повідомляв лікарям про погіршення стану свого здоров`я та що йому потрібні ліки. Також, під час відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, лікар наголошувала на ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю).

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, які були зазначені поліцейськими в складених документах (а.с. 1, 2, 11).

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Твердження апелянта, що свідки, які зазначені у протоколі, були відсутні на місці події, не можуть бути враховані та такі його твердження спростовуються матеріалами справи, позаяк як видно з відеозапису фіксування вчиненого правопорушення, свідки були запрошені працівниками поліції та встановлювались дані цих осіб, які узгоджуються з матеріалами справи. Також з відео видно, як ОСОБА_1 неодноразово з погрозами звертався до свідків, які були присутні під час складання процесуальних документів, відмовлявся від підпису протоколу в присутності двох свідків, визнав присутність свідків під час апеляційного розгляду.

В даному провадженні судом вирішуються питання, пов`язані з притягненням ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Факт оскарження апелянтом, неправомірних, на його думку, дій працівників поліції, пов`язаних з його затриманням, тощо (що не є предметом перевірки у даному провадженні) не дають підстав для закриття провадження з цих підстав, відтак такі доводи апелянта враховані бути не можуть.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність апелянта, без належного повідомлення щодо дати його розгляду, що йому не було відомо про судовий розгляд, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.

Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 , що йому не було відомо про судовий розгляд справи, а судом порушено його конституційне право на захист, позаяк такі твердження суперечать вищевказаним обставинам, матеріалам справи.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 судом був додатково повідомлений про місце, день та час розгляду справи (11 вересня 2019 року о 13 год. 00 хв.) про притягнення його до адміністративної відповідальності, що підтверджується довідкою про доставку СМС-сповіщення (а.с.16). Також апелянт повідомлявся про розгляд справи і в протоколі про адміністративне правопорушення, який він відмовився підписувати та отримувати.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відтак, за таких обставин, в випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, що була повідомлена про слухання справи, однак не побажала взяти участь в цьому судовому засіданні, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 відсутні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законодавством порядку. Вказані обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення; даними висновку Старокостянтинівської ЦРЛ від 01 вересня 2019 року про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та даними відеозапису.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року.

Постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя