Справа № 594/713/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 червня 2019 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

прокурора Шафранюка В.М.

захисника адвоката Когута О.В.

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 07 червня 2019 року №189, ОСОБА_1 , будучи особою, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування або іншу діяльність, зазначену в підпунктах "а і "в пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), 27 квітня 2019 року звільняючись з посади начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та згідно п.п. «г» п. 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз.1 ч.2 ст.45 Закону, без поважних причин, несвоєчасно, пізніше дня такого припинення, а саме 10 травня 2019 подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі - Декларація), яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше зданими деклараціями (перед звільненням), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав, підтримав подані ним суду письмові пояснення по справі та пояснив, що в нього не було умислу на вчинення правопорушення. Для того, щоб у день звільнення подати декларацію, йому потрібно було мати дані про доходи, отримані за період з 01 січня 2019 року по 27 квітня 2019 року, а станом на 27 квітня 2019 року з врахуванням нарахованих розрахункових таких даних він не мав, тому з об`єктивних причин не міг подати декларацію у день звільнення.

Крім того, вважає, що для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є необхідним встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто поза строком, визначеним законом, проте в законодавстві відсутнє визначення терміну подання декларації в разі припинення діяльності, що унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання. Після припинення ним службових відносин з військовим комісаріатом 27 квітня 2019 року він виконав вимогу, покладену на нього ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», подавши 10 травня 2019 року до НАЗК декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Прокурор під час розгляду справи просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи були досліджені та оголошені наступні докази: протокол № 189 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 07 червня 2019 року, а також додані до протоколу: витяг з офіційного сайту «https://рublic.nazk.gov.ua/search» щодо подання ОСОБА_1 10 травня 2019 року декларації (перед звільненням); декларація ОСОБА_1 (перед звільненням); витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань; постанова про закриття кримінального провадження; повідомлення головного управління військової контррозвідки 6 управління про вчинене кримінальне правопорушення; наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 60 від 24.06.16; наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 45 від 27.04.2019; службова характеристика ОСОБА_1 ; відомості про ознайомлення із вимогами Закону України «Про запобігання корупції»; протокол допиту ОСОБА_1 ; лист (інформація) НАЗК № 93-05/4886/17 від 02.03.2017.

Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 від 24 червня 2016 № 60, старшину ОСОБА_1 , призначеного наказом першого заступника Міністра оборони України від 17 червня 2016 року №49-рс на посаду начальника служби захисту інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 24 червня 2016 року вважати таким, що прийняв справи та посаду та приступив до виконання обов`язків за посадою.

Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 (по особовому складу) від 24 квітня 2019 року №13-рс відповідно до підпункту «а» п.2 ч.5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 було звільнено в запас ЗС України та виключено зі списків особового складу районного військового комісаріату.

Згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 27 квітня 2019 року №45 ОСОБА_1 з 27 квітня 2019 року виключено із списків особового складу районного військового комісаріату та всіх видів забезпечення.

Встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення за період, не охоплений раніше поданими деклараціями10 травня 2019 року, що визнається ОСОБА_1 та підтверджується витягом з офіційного сайту Єдиного державного реєстру декларацій.

У відповідності до вимог п.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зі змісту складеного протоколу випливає, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, зокрема, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Абз.1 ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що суб`єкт декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, подає декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Термін подання такої декларації Законом України «Про запобігання корупції» не передбачений.

З матеріалів справи випливає, що після припинення службових відносин з військовим комісаріатом у квітні 2019 року ОСОБА_1 вимогу, покладену на нього ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», виконав, подавши 10 травня 2019 року до НАЗК декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями

Таким чином, зазначення у постанові про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз.1 ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», суперечить матеріалам справи. Відповідно до п.п.2 п.5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом - Порядок), затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Однак, недотримання ОСОБА_1 вищенаведених вимог Порядку не можуть слугувати підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, так як його дії не порушують будь-яких вимог, обмежень чи заборон, встановлених ЗУ «Про запобігання корупції».

Крім того, при дослідженні матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що а ні у протоколі про адміністративне правопорушення, а ні прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення. Тобто, не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо).
Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не містить беззаперечних даних про форму його вини, яка, виходячи із визначення, зазначеного у ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» поняття корупційного правопорушення, характеризується лише умисною формою; у провадженні відсутні та прокурором у судовому засіданні не надані докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 мав умисел, спрямований на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес, провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 90,247,251,252,268,280,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: