Єдиний унікальний номер 448/347/19
Провадження № 3/448/124/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого (згідно даних протоколу),

за ч.4 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.4 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення серії БД №321737 від 14.03.2019 року, складеного інспектором СРПП №3 ПП Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Галевич В.М., відомо, що 22.02.2019 р. о 09:30 год. в м.Судова Вишня по вул.І.Франка, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстр. номер НОМЕР_1 , вчинив дорожню транспортну пригоду, а після такої до проведення медичного огляду вжив спиртне (пиво об`ємом 0,5л.).

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 є) Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду надіслав клопотання про закриття провадження у справі відносно нього, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14.03.2019 року серії БД №321737; матеріалами перевірки за фактом дорожньо-транспортної пригоди, котра мала місце 22.02.2019 року на пл.Ринок, що у м.Судова Вишня, Мостиського району Львівської області; рапортом ст. слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Лесняка Ю.Р.; висновком від 06.03.2019 року за фактом ДТП в результаті якої потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.02.2019 року; іншими документами, що додані до протоколу.

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст.ст.251,252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст.130 КУпАП, - вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Реалізація принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності тісно пов`язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або "штрафна"), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

У ч.2 ст.38 КУпАП зазначено,- якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення унеможливлюють встановлення суспільної небезпечності (шкідливості) діяння, протиправності, карності, вини особи.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

У пункті 7 статті 247 КУпАП зазначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ст.247 КУпАП, достатньо встановити - вид правопорушення, наявність щодо нього спеціального законодавства; момент вчинення правопорушення; строк, що сплив з моменту вчинення правопорушення до моменту розгляду справи судом, провадження підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Так, у справі «Волков проти України», Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень." (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: ОАО Neftyanaya KompaniyaYukos v. Russia, §571).

Як вбачається із матеріалів справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 вчинив вищевказане правопорушення 22.02.2019р. Матеріали даної адміністративної справи на адресу суду надійшли лише 15.03.2019 року. Дана справа про адміністративне правопорушення неодноразово призначалась до судового розгляду по суті, зокрема призначалась на 03.04.2019р., 24.04.2019р., 14.05.2019р, та на 24.05.2019р., однак кожного разу мало місце відкладення розгляду справи з передбачених Законом підстав.

На час розгляду даної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді, тобто станом на 24.05.2019 року, - закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищенаведене, оскільки на час розгляду справи в суді минули законодавчо встановлені строки, впродовж яких можливе накладення адміністративного стягнення, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.4 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1

Керуючись п.7 ч.1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 38, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.4 ст.130 КУпАП,- закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.Б. Білоус