Справа № 462/5748/19 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/811/1086/19 Доповідач в 2-й інстанції: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 19 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 19.09.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

На дану постанову суду ОСОБА_1 09.10.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

В апеляційній скарзі апелянт порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з причин того, що не був присутній в судовому засіданні 19.09.2019 року, копію постанови не отримував, а тому вважає, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду. На підтвердження пропуску строку апелянт подав медичний епікриз №620 без дати та печатки медичного закладу про те, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 16.09.2019 року по 21.09.2019 року в Корсунь-Шевченківській лікарні.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вимоги апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що необхідно відмовити у поновлення строку на апеляційне оскарження і повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що в провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебувала справа про адміністративне правопорушення відносно нього, а саме з повістки суду про призначення судового розгляду на 19.09.2019 року о 09.20 год., яке апелянтом було отримано 17.09.2019 року (а.с.10, 11). Причини неявки до суду не повідомляв. Більше того, зазначені обставини стверджуються інформацією за результатами відстеження поштових відправлень на сайті Укрпошти рекомендованого відправлення №156, тобто повістка ОСОБА_1 була вручена саме 17.09.2019 року, а не як стверджує ОСОБА_1 18.09.2019 року.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт вказує, що він копію оскаржуваної постанови не отримував, водночас законодавець не пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду в справі про адміністративне правопорушення з моменту отримання особою її копії. При цьому у клопотанні про поновлення строку апелянт не навів жодного доказу про те, що йому завадило в період строку апеляційного оскарження з 19.09.2019 по 30.09.2019 року дізнатись про прийняте судом щодо нього рішення та вчасно подати апеляційну скаргу, адже про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений (що не заперечується і самим апелянтом).

Більше того, апеляційний суд не бере до уваги медичний епікриз №620 (а.с.29), долучений до апеляційної скарги, оскільки такий не містить дати видачі, печатки лікувального закладу, а також підпису завідуючого медичного відділення, а тому такий не може бути визнаний належним та допустимим доказом на підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що ОСОБА_1 без поважних причин пропустив строк на апеляційне оскарження.

Таким чином, враховуючи вищезазначене необхідно відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернути матеріали даної апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м.Львова від 19 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м.Львова від 19 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - повернути особі, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.