П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2019 Справа №607/9835/19
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., за участі адвоката Гордєєва Ю.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2019 року уповноваженою особою СРПП ТРВП ТВП ГУНП в Тернопільській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 243211 (далі Протокол) у якому зафіксовано, що ОСОБА_1 12 квітня 2019 року, в 22 год. 30 хв., керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», р.н. НОМЕР_1 , (далі Автомобіль) у с. Прошова, Тернопільського району з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. На місці зупинки продувати алкотестер «Драгер» відмовився. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, номер відмови 118, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП; свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив. Вказав, що за обставин, викладених у Протоколі Автомобілем він не керував. Зафіксовані у Протоколі факти не відповідають реальним обставинам справи. При складенні Протоколу допущено низку процесуальних порушень.

Таку позицію ОСОБА_1 підтримав і його захисник адвокат Гордєєв Ю.В.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що працює водієм таксі «549». ОСОБА_1 знає впродовж тривалого періоду часу, оскільки його брат та свідок є однокласниками. 12 квітня 2019 року, близько обіду, ОСОБА_2 прийшов до ОСОБА_1 , де той попросив відвести його у с. Підгородне, Тернопільського району Тернопільського області. Так вони і зробили. При цьому скористались належним ОСОБА_1 автомобілем «ВАЗ-2108». Повернулись вони ввечері, приблизно о 21 год. Свідок залишив ОСОБА_1 у салоні вказаного автомобіля, приблизно 200 м від центру с. Прошова і поїхав у м. Тернопіль у своїх справах. Також у цьому транспортному засобі залишились ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Свідок зазначає, що забрав ключі та документи на автомобіль, аби унеможливити його використання ОСОБА_1 , котрий на той момент придбав алкогольні напої. Повернувшись у с. Прошова, а це було приблизно опівночі 13 квітня 2019 року, свідок ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уже не застав.

Заслухавши пояснення учасників, покази свідка, оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім Протоколу, у матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 КУпАП, із документів, котрі відповідно до статті 251 КУпАП можуть містити будь-які фактичні дані щодо події та можуть вважатись доказами у справі, наявні виключно: пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 13 квітня 2019 року; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 233930 від 13 квітня 2019 року; відеозаписи.

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів ОСОБА_1 та його захисника про те, що за обставин, описаних у Протоколі, Автомобілем він не керував, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У абзацах 3 та 4 пункту 27 постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до пунктів 1 та 6 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).

У адміністративних матеріалах відсутні докази того, що Автомобіль, здійснював рух за описаних у Протоколі обставин, а ОСОБА_1 виконував функції його водія. Окрім цього, немає доказів того, що останній відмовився від огляду на місці зупинки в присутності двох свідків, про що вказано у Протоколі.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_9 від 13 квітня 2019 року вбачається, що ці особи були лише свідками відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння у лікувальному закладі.

З наданої постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ознаками ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпА, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 233930 від 13 квітня 2019 року вбачається, що описана у ній подія мала місце 13 квітня 2019 року о 03 год. 25 хв., тоді як Протокол за ч. 1 ст. 130 КУпА був складений за результатами подій, котрі мали місце 12 квітня 2019 року о 22 год. 30 хв.

Таким чином вказане постанова є неналежним доказом у даній справі, позаяк не містить інформації про обставини, котрі підлягають доказуванню.

Останніми із наданих суду матеріалів є відеозаписи.

На частині з них зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від огляду на предмет визначення стану алкогольного сп`яніння у лікувальному закладі, а на іншій міститься запис низької якості з якого неможливо встановити його відношення до даної справи.

Таким чином, цим відеозаписами не підтверджується викладені у Протоколі обставини, щодо керування ОСОБА_1 Автомобілем 12 квітня 2019 року о 22 год. 30 хв. у с. Прошова, Тернопільського району Тернопільської області, факту його зупинки працівниками поліції та відмови від огляду на місці зупинки за допомогою технічного приладу.

Загалом, ці обставини не підтверджуються жодним доказом, наявним у матеріалах адміністративної справи, заперечуються особою, щодо якої складені ці матеріали, та часткового спростовуються показами свідка ОСОБА_2

Це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи, котрі, згідно статті 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_1 не виконував функцій водія Автомобіля за обставин, описаних у Протоколі, а отже у його діях відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Отож провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись частиною 1 ст. 130, статтями 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка