Справа № 736/1050/19
Номер провадження 3/736/299/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

прокурора Батюк І.В.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Національної поліції України Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перелюб, Корюківського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , працюючого на посаді начальника відділу супроводження інформаційних систем та електронних реєстрів №5 Управління інформаційних систем та електронних реєстрів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Корюківського районного суду Чернігівської області 03 липня 2019 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП, згідно протоколу №189 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 27.06.2019 року.

Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_1 працюючи начальником Корюківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, будучи державним службовцем, посада якого відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу» відноситься до посад категорії «Б», тобто у відповідності до пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року являється суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, у десятиденний строк (до 01.07.2018 включно) встановлений законом, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднення на офіційному веб-сайті НАЗК інформації про суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з отриманням 21.06.2018 року доходу в розмірі 96455,70 грн. від продажу рухомого майна транспортного засобу, легкового автомобіля, марки CHEVROLET AVEO, 2008 року випуску, тобто в сумі, що перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року (88100 грн.), чим вчинив адміністративне правопорушення пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину не визнав, показав що продав автомобіль за меншу суму ніж 88100,00 грн., оскільки доказів про реалізацію автомобіля нема, це чеків, квитанцій, чи договору купівлі-продажу. ОСОБА_2 , який придбав автомобіль, коли сам перереєстрував автомобіль на себе, то була проведена експертна оцінка автомобіля і за ціною оцінки було зареєстровано автомобіль, а він не знав, що автомобіль був оцінений на суму 96455,70 грн. та не подав декларації в 10-денний термін. Потім коли необхідно було подавати декларацію за 2018 рік, він дізнався, що автомобіль, який він продав, був оцінений на суму 96455,70 грн., тому подав декларацію та вказав дану суму. Також просив провадження у справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП відносно нього закрити у зв`язку із закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності. Пояснив, що оперативні працівники Національної поліції здійснювали перевірку після подання ним декларації за 2018 рік, це у березні та на початку квітня 2019 року, тому вже минув трьох місячний строк.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діяння, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, тому просив призначити стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-6 КУпАП з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язаний у визначений законом порядок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, а саме, протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП № 189 від 27.06.2019 року, яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, відомостями з публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»; відомостями з ГУ ПФУ в Чернігівській області; відомостями з регіонального сервісного центру МВС у Чернігівській області; письмовим поясненням ОСОБА_2 , копією декларації ОСОБА_1 за 2018 рік та матеріалами справи.

Отже, вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Однак, згідно з вимогами ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно наданих і досліджених матеріалів справи, оперативні працівники Національної поліції здійснювали перевірку наявної та описаної у протоколі №189 інформації та даних з реєстру, повідомлення про суттєві зміни у фінансовому стані розпочали 05.04.2019 року, про що свідчить інформація Регіонального сервісного центру МВС в Чернігівській області надана на запит начальника Управління захисту економіки НПУ в Чернігівській області від 05.04.2019 року вих. №2463/39/124/01-19 (а.с. 33). Тобто даний лист свідчить доказом того, що працівники поліції виявили даний факт і вже розпочали документувати 05.04.2019 року.

Відтак з моменту такої письмової інформації (вже розпочатої перевірки) до розгляду справи у суді минув трьох місячний строк.

Викладене свідчить про те, що на час розгляду справи судом строки, передбачені ст.38 КУпАП, закінчились.

Посилання на те, що фактичною датою виявлення правопорушення в даному випадку є 27.06.2019 року, тобто день складання протоколу, є необґрунтованими, оскільки несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією».

Таким чином, на момент розгляду судом даної справи закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі відповідно до вимог п.7 ч.1ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 172-6 ч.2, 245-249, 268, 279, 280, 283-285, 287-291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя М. І. Чурупченко