Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/712/18-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Волощук Віктор Васильович, розглянувши адміністративну справу стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, НОМЕР_1 виданий Олевським РВ УМВС 27.02.1998 року, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 557270 від 12.12.2018 року вбачається, що 12.12.2018 року о 12 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1, в стані алкогольного спяніння, вчинив домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_2, а саме: виражався нецензурною лайкою, образливо чіплявся, постійно принижував, здійснював моральний тиск, що могло призвести до морального чи психічного розладу потерпілої .

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Приписами ст.245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обставини вчинення зазначеного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 557270 від 12.12.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12.12.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.12.2018 року.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, повністю та обєктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, суд кваліфікує за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку, які виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, у відповідності до ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом враховується характер вчиненого адміністративного правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, враховується її майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що помякшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 35 КУпАП, судом визнається вчинення правопорушення в стані алкогольного спяніння.

Обираючи вид та міру адміністративного стягнення ОСОБА_1, крім того суд враховує вік потерпілої (68 років), вік правопорушника та те, що він раніше протягом року не піддавався адміністративному стягненню за аналогічні правопорушення, не має постійного місця роботи, вчинив правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, не зявився на виклик до суду, у звязку із чим суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 і надалі можливо буде вчиняти аналогічні правопорушення. На підставі чого, суд приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_1 ст.32 КУпАП і на підставі викладеного обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, який застосувати до правопорушника у межах санкції статті за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності.

Вказане стягнення є доцільним і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Згідно ст.326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейський суд з прав людини як джерело права.

З огляду на викладені норми закону, а також враховуючи п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України», яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7 до Конвеції, суд вважає за необхідне дану постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання лише після набрання нею законної сили, а строк відбування накладеного на ОСОБА_1 стягнення відраховувати з моменту його затримання.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.8, 21, 55, 59, 63, 129 Конституції України, ч.1 ст.173-2, ст.ст.7, 9, 32-35, 40-1, 221, 245, 246-249, 251, 252, 254-256, 268, 279, 280, 283-285, 287, 289, 294, 326 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 7 (сім) діб.

Строк відбуття адміністративного стягнення ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., які перерахувати на р/р 6001, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, код класифікації доходів бюджету - 22030106, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) .

Виконання постанови після набрання нею законної сили покласти на Олевське ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_3