Справа № 339/398/18
Провадження № 33/4808/76/19
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Головенко О. С.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, на постанову судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 25 січня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, працюючого робітником на дільниці пароводопостачання Долинського газопереробного заводу,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП; накладено на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; на підставі ст. 36 КУпАП визначено остаточне покарання за більш серйозне правопорушення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що 09 листопада 2018 року о 17 год. 40 хв. ОСОБА_2 по вул. Л.України в м. Долина Івано-Франківської області, в порушення вимог п. 2.9 а), 12.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки ГАЗ 2410, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на який зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager Alkotest 6810 в присутності двох свідків, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, чим допустив зіткнення з металевою огорожею, внаслідок чого вказаний автомобіль та металева огорожа отримали пошкодження з матеріальними збитками. Такими діями вчинив правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, прийняти нову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що поза увагою судді та без належної оцінки залишився той факт, що дії працівників поліції, які склали протокол відносно ОСОБА_2 не відповідали встановленим законом вимогам. Вказує, що відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення технічний пристрій газоаналізатор «Drager Alcotest - 6810» не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до використання на території України відповідно до свідоцтва № 14455/2014, затвердженого Наказом Держлікслужби від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про держану реєстрацію медичних виробів». При цьому, свідоцтво про державну реєстрацію № 7261/2007 щодо такого приладу, згідно з Наказом МОЗ від 10 лютого 2010 року № 95, було дійсне тільки до 10 лютого 2015 року. Зазначає, що відповідно до відповіді на його запит Мінекономрозвитку не видавав наказ щодо затвердження переліку дозволених до застосування спеціальних технічних засобів для встановлення ознак сп'яніння у водія. Підсумовує, що таким чином огляд ОСОБА_2 був проведений газоаналізатором, який фактично не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Посилається на те, що на виконання постанови від 29 грудня 2018 року надано суду свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, однак сертифікат відповідності та свідоцтво про державну реєстрацію не надані. Вважає, що встановлені обставини позбавляли можливості визнати результати огляду за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest - 6810» як беззаперечний доказ вини і давали підстави дійти висновку про те, що стан алкогольного сп'яніння у визначеному законом порядку встановлений не був. Вказує, що оглянутий диск з відеозаписом не є належним доказом з підстав його відеозмінення, з відеозапису не видно особу, яка проходить такий огляд, але й відсутні свідки такого огляду. Зауважує, що під час розгляду справи допитано тільки поліцейського, хоча зважаючи на відомості, які вбачаються з доказів, допит свідків в судовому засіданні є обов'язковим. Наголошує на відсутності доказів того, що начальник СРПП № 4 Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Ільницький І.З. наділений правом складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, відповідно, протокол складений не уповноваженою особою.

В судове засідання апеляційного суду з'явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та його захисник ОСОБА_3, якому роз'яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП України.

В судовому засіданні апеляційного суду заявили клопотання про дослідження відеозапису, яке задоволено.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у них, просили закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, доводи його захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що необхідно в задоволенні апеляційної скарги відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Апелянт не погоджується з постановою судді в частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вважає, що в його діях відсутні подія і склад даного адміністративного правопорушення. Тому перевіряю постанову судді в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 09 листопада 2018 року серії ОБ 047234 (а.с. 1), роздруківкою тесту № 6467 (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 4).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 листопада 2018 року серії ОБ 047234 (а.с. 1), 09 листопада 2018 року о 17 год. 40 хв. в м. Долина по вул. Лесі Українки водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки ГАЗ 2410, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Цим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

При складенні протоколу ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис.

При складенні протоколу ОСОБА_2 надав пояснення про те, що більше такого робити не буде.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні його до адміністративної відповідальності.

Крім того, дані про те, що ОСОБА_2 подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

Суддя суду першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги доводи сторони захисту про те, що начальник СРПП № 4 Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Ільницький І.З. не є уповноваженою особою складати такий протокол, посилаючись на його пояснення та посадову інструкцію, в якій зазначено про те, що він ( п. 7, 9, 18, 27 ):

- може виконувати обов'язки працівників ГРПП, інших нарядів чергової зміни, а також чергового, якщо це не перешкоджає виконанню ним функцій управління нарядами чергової зміни.

- забезпечує своєчасне ( у максимально можливий короткий термін) прибуття ГРПП на місце подій та проведення в повному обсязі невідкладних першочергових дій щодо документування вчиненого правопорушення.

- за фактами вчинення правопорушень забезпечує у межах компетенції збір матеріалів для прийняття протягом зміни рішення про закінчення у порядку, визначеному ЗУ «Про звернення громадян», КУпАП ( некримінальні) або передачі до слідчого підрозділу за ознаками кримінального правопорушення).

- у випадках, визначених законом здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, виносить рішення про застосування адміністративних стягнень, готує приписи щодо усунення недоліків, видає вимоги щодо внесення змін в організацію дорожнього руху, здійснює контроль за виконанням зазначених приписів та вимог. (а.с.63-64).

Таким чином, в посадові обов`язки Ільницького І.З. входить складання матеріалів про адміністративні правопорушення та прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень, а доводи апеляційної скарги в цій частині не є слушними.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2) засвідчує результат тесту ОСОБА_2, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARBЕ 0058 - 3,16 проміле. Вказана квитанція містить підпис ОСОБА_2

Сторона захисту посилається на те, що показники газоаналізатора Drager Alcotest 6810 не можуть вважатися допустимим доказом. Однак, суддя суду першої інстанції правильно зробив висновок про безпідставність доводів в цій частині.

Так, згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Щодо тверджень про відсутність відомостей про даний прилад у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, необхідно зазначити, що перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп'яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор Drager Alcotest, втому числі 6810 включений до вказаного переліку.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager 6810», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

Апелянтом не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер 6810, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.

З роздруківки результату технічного приладу Drager Alcotest 6810, застосованого працівниками поліції для перевірки стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, вбачається, що вказаний технічний засіб пройшов повірку 10 жовтня 2018 року (а.с. 2).

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.

Таким чином, доходжу висновку, що поліцейськими правомірно був застосований під час огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 газоаналізатор Drager Alcotest 6810 та його показники є допустимими доказами.

За змістом п. 5 Розділу 2 Інструкції саме на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_2 висловлював вимогу про таке, і поліцейським її було проігноровано.

Також, за наведених обставин, те, що працівниками поліції до суду першої інстанції не подано сертифікат відповідності та свідоцтво про державну реєстрацію, жодним чином не свідчить про недопустимість результатів огляду за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 як доказу.

Відомостей про порушення порядку застосування спеціального технічного засобу, який полягає в, крім іншого, вкладенні нового мундштука, не встановлено під час апеляційного розгляду.

Також, необхідно звернути увагу на результат тесту ОСОБА_2, проведеного працівниками поліції, а саме - 3,16 проміле, що більш як у 15 разів перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле), та беззаперечно вказує на перебування особи в стані алкогольного сп'яніння, виключаючи можливу технічну похибку.

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками, такими як сильний запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, за допомогою Драгер Алкотест 6810. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний 3,16 проміле. Свідки огляду: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Те, що з результатами згоден, ОСОБА_2 засвідчив власноручним підписом.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 09 листопада 2018 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 4), вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_2 погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер 6810, результат тесту показав 3,16 проміле.

Сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків немає, засвідчені їхніми власноручними підписами. Доводів про зацікавленість чи упередженість вказаних свідків не наведено стороною захисту. При цьому відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ними засвідчено під примусом.

За таких обставин, прийняття рішення по справі без попереднього допиту цих свідків в судовому засіданні суддею суду першої інстанції не перешкоджало всебічному і повному з'ясуванню обставин справи відносно правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи також містять диск з відеозаписом з нагрудних камер, однак суддя суду першої інстанції вмотивовано вважав його неналежним доказом, оскільки на відеозаписі не видно особу, яка проходить такий огляд та не встановлено її дані.

Більше того, оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Сторона захисту, стверджуючи про відсутність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, не заперечує факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, не наводить жодних доводів, які б свідчили про те, що ним не було допущено порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

Так, ОСОБА_2 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП.

Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, не здобуто як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу, у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв'язку вказують на те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, він погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, пройшов такий тест, за результатами огляду перебував у стані алкогольного сп'яніння, погодився з його результатами, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2, містять ознаки саме такого правопорушення.

Також, доходжу висновку, що у суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, крім того враховуючи, що санкцією цієї частини статті не передбачено альтернативних видів покарання.

Враховуючи наведене, підстав для скасування постанови судді, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт, не вбачається, а тому постанову судді необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 25 січня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло