Справа № 466/5887/19 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/904/19 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника - адвоката Кисіля Р.-В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року,

встановив :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 31.07.2019

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 16.07.2019 о 00:00 год. у м. Луцьку, на вул. Мазепи, 25 передав керування транспортного засобу «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та керував транспортним засобом «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «г» ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. Вважає постанову судді незаконною.

Апелянт покликається, що відсутні підтвердження з медичного закладу перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння. Направлення в медичний заклад ОСОБА_2 та відповідного висновку у справі № 161/11966/19, яка перебувала на розгляді Луцького міськрайонного суду Волинської області, немає. Тобто немає підтвердження того, що він передав керування автомобілем особі, яка перебувала в стані наркотичного сп`яніння. Таким чином рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки станом на 31.07.2019 не було рішення щодо ОСОБА_2 , яке призначали до розгляду на 12.08.2019.

Апелянт звертає увагу, що диспозиція статті ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не за передачу керування ТЗ особі, яка відмовилася проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння. Розширеному тлумаченню стаття не підлягає, тобто не наступає відповідальність за передачу керування автомобілем особі, яка відмовилася пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Апелянт вважає, що було порушено територіальну юрисдикцію при розгляді даної справи. Він, ОСОБА_1 , не був водієм транспортного засобу, а тому справи щодо нього та ОСОБА_2 повинні були розглядатися у м. Луцьку, а не у м. Львові у Шевченківському районному суді м. Львова.

Апелянт зазначає, що не було детально з`ясовано в суді першої інстанції всі обставини справи, тобто не доведено, що він передав кермування особі, яка перебувала в стані наркотичного сп`яніння. На ОСОБА_2 був складений протокол про порушення п.2.5 ПДР за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Отже немає підтвердження перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп`яніння на момент зупинки та перевірки працівниками поліції документів водія.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Кисіля Р.-В.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, суд першої інстанції, не звернувши увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення містить недостовірне обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Суддя першої інстанції мотивуючи в постанові, що ОСОБА_1 передав керування транспортного засобу «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 водію ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Renault Laguna», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння не звернув увагу на наявність в матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення серії БО № 189688 від 16.07.2019(а.с.2), який складений на ОСОБА_2 за порушення ним вимог п.2.5 ПДР, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч. 3 зазначеної статті за певних випадків огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться в закладах охорони здоров`я.

Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані про згоду водія ОСОБА_2 пройти медичний огляд для визначення у нього стану будь-якого сп`яніння. Натомість в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , крім протоколу складеного на ОСОБА_2 , є ксерокопія письмових пояснень свідків, які були присутні при відмові ОСОБА_2 пройти на вимогу інспектора поліції медичний огляд на факт вживання наркотичних речових в установленому порядку.(а.с.5 ).

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 не відповідає дійсності та не відтворює фактичних обставин події.

Слід звернути увагу, що Кодексом України про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130 передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніня або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також саме за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Враховуючи викладене, з огляду на обставини події судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки це спростовується вищенаведеними доказами.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що у справі відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, яка полягає в порушенні вимог п. 2.9 «г» ПДР.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 31 липня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена