Справа № 161/8388/19 Провадження №33/802/733/19 Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М.
Категорія:ч.2 ст.172-6 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю прокурора Артиш Н.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , її захисників адвокатів Петрушина А.С., Полячука С.І.,

розглянувши апеляційні скарги захисників Петрушина А.С. та Полячука С.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.09.2019 щодо ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 . визнана винною у тому, що вона, будучи старшим державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Луцької ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Волинській області, відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, несвоєчасно повідомила про суттєві зміни в майновому стані, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту придбання майна, Національне агентство з питань запобігання корупції, чим порушила вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».

У своїй апеляційній скарзі захисник Петрушин А.С. просить оскаржувану постанову судді щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження у справі. При цьому захисник зазначає, що на момент розгляду справи судом закінчились строки, встановлені ч.3 ст.38 КУпАП. Посилається на те, що уповноваженій особі УЗЕ у Волинській області 06.04.2019, а не 10.05.2019 (дата складення протоколу), стало достеменно відомо про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 надавала пояснення з приводу цього. Крім того, ОСОБА_2 13.03.2019 при заповненні та поданні відповідної щорічної декларації за 2018 рік зазначила про свої доходи від продажу квартири. Тому на день постановлення оскаржуваного судового рішення - 03.09.2019 минули строки, передбачені ч.3 ст.38 КУпАП.

З огляду на викладене апелянт, вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесену з порушенням вимог процесуального законодавства України.

У поданій апеляційній скарзі захисник Полячук С.І. просить скасувати постанову судді в частині накладеного адміністративного стягнення та на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Просить врахувати, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, позитивно характеризується, обтяжуючих її відповідальність обставин немає. Також, зазначає, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення не призвело до жодних негативних наслідків, не підірвало авторитет до органів державної влади, а отже є малозначним в розумінні ст.22 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисників Петрушина А.С., Полячука С.І., які підтримали апеляційну скаргу захисника Петрушина А.С. в повному обсязі, а апеляційну скаргу захисника Полячука С.І. підтримали частково та просили скасувати постанову судді і закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, визначених ст.38 КУпАП, прокурора, яка заперечила доводи апеляційних скарг і просила постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга захисника Полячука С.І. до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга захисника Петрушина А.С. підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в обох апеляційних скаргах фактичні обставини справи, кваліфікація дій та доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, не заперечуються, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги захисника Полячука С.І. щодо можливості закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 на підставі ст.22 КУпАП, які не підтримали в судовому засідання самі апелянти, є безпідставними і не заслуговують на увагу з таких мотивів.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як вбачається із оскаржуваної постанови судді, місцевий суд при розгляді даної справи проаналізував питання застосування вимог цієї норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість її застосування у даному випадку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про застосування ст.22 КУпАП вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, місцевим судом правильно враховано, що після десятиденного строку з часу суттєвих змін в майновому стані ОСОБА_2 , про які вона не повідомила НАЗК, пройшов досить тривалий час. Будь-яких поважних причин чи непереборних обставин щодо неподання ОСОБА_2 відповідного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, не встановлено.

Тому, незважаючи на позитивні дані про особу ОСОБА_2 , на які звертає увагу захисник в своїй апеляційній скарзі, наявність обставин, які пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , з урахуванням всіх інших обставин справи в їх сукупності, об`єктивних підстав для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності в порядку ст.22 КУпАП, вважаючи вчинене правопорушення малозначним, про що ставить питання в апеляційній скарзі захисник Полячук С.І., апеляційний суд також не знаходить.

Доводи апеляційної скарги захисника Петрушина А.С. про те, що провадження у справі необхідно закрити, оскільки на момент розгляду справи судом закінчились строки, встановлені ч.3 ст.38 КУпАП, є слушними і заслуговують на увагу.

Так, приписами п.7 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

А відповідно до вимог ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення. пов`язаного з корупцією, а також правопорушень. передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладеного протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як убачається з матеріалів справи дане правопорушення було виявлено 06.04.2019 (а.с.8-9) оскільки саме у цей день старший оперуповноважений управління захисту економіки у Волинської області відбирав письмові пояснення у ОСОБА_2 щодо неподання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Як вбачається із оскаржуваної постанови судді, стягнення на ОСОБА_2 накладено 03 вересня 2019 року (а.с.80-81), тобто поза межами трьохмісячного строку, передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП, який закінчився 06.07.2019.

Доводи прокурора про те, що відповідно до положень ч.4 ст.277 КУпАП строк розгляду даної справи зупинявся, а тому строки накладення адміністративного стягнення не спливли, є безпідставними і не ґрунтується на вимогах законодавства.

Так, положеннями ч.4 ст.277 КУпАП (яка називається строки розгляду справ про адміністративні правопорушення), передбачена можливість зупинення судом строків розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення.

А вимогами ч.3 ст.38 КУпАП (назва якої строки накладення адміністративного стягнення), визначено саме строки накладення адміністративних стягнень за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Суддя, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення 03 вересня 2019 року, на вимоги ч.3 ст.38 КУпАП уваги не звернув, та наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення поза строками його накладення.

Тому постанова судді щодо ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення підлягає зміні із закриттям провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Полячука С.І. залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника Петрушина А.С. задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.09.2019 щодо ОСОБА_2 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

В решті постанову судді щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов