ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/305/19
Єдиний унікальний № 320/2545/19 Головуючий в 1-й інстанції Купавська Н.М.
Категорія - ст. 41 ч.1, 3 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , працюючого директором ПП «ВЛ-АГРО 2006», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП та ч.3 ст. 41 КУАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Як вказано в постанові, Владов С.І., за місцем знаходження ПП «ВЛ-АГРО 2006», розташованого по вул. Байбулатова, 13 кв.12 в м. Мелітополі, під час виконання осадових обов`язків, маючи організаційно-розпорядчі функції, допустив порушення законодавства про працю, яке встановлено при проведенні інспекційного відвідування з 15.02.2019 по 18.02.2019, а саме: у 2017-2018 роки дві особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 допущено до роботи без укладання трудового договору. Так, ОСОБА_3 здійснював супроводження товарів (вантажів) під час перевезень, забезпечував їх збереження, видачу, приймав вантажі зі складу, забезпечував нагляд за ходом виконання навантажувально-розвантажувальних, перевалочних, пакувальних робіт; оформлював товарно-транспортні та інші супровідні документи на всіх етапах реалізації трансопртно-технологічних маршрутів і схем доставки вантажів; оформлював документи, пов`язані із страхуванням вантажів ат інше. Дані види робіт властиві професії «експедитор транспортний» та передбачена класифікатором професій ДК 003:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327 (зі змінами): «експедитор транспортний» - код професії за КП 3422, код ЗК ППТР 25389. Інший робітник Ніколаєв Олег Леонідович виконував роботи по утриманню автомобіля в справному технічному стані, проводив технічні огляди, здійснював попередній огляд транспортного засобу перед кожним виїздом на маршрут, здійснював доставку вантажів, звітував за використані паливно-мастильні матеріали та інше (акти передачі-приймання виконаних робіт з січня 2018 по грудень 2018). Дані види робіт визначені Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників та властиві професії «водій автотранспортних засобів», передбаченої класифікатором професій ДК 003:2010,затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327 (зі змінами): код професії за КП-8322). Зазначені дії є процесом праці та не передбачають роботи з досягненням конкретного результату.

Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням директора ПП «ВЛ-АГРО 2006», чим порушено ч.3 ст.24 КЗпП України.

Таким чином, працівники були допущені до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.41 ч.3 КУпАП.

Крім того, заробітна плата працівникам виплачується з порушенням строків виплат. Зокрема, заробітна плата за другу половину січня 2019 року працівникам ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 видана 08.02.2019 року.

Таким чином, нарахована заробітна плата працівникам ПП «ВЛ-АГРО 2006» за січень 2019 року виплачена з порушенням строків виплат, що є порушенням вимог ч.1 та2 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці».

Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.41 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що при прийняті цього рішення суд порушив норми процесуального та матеріального права, його права передбачені Конституцією України. Суд, в своїй постанові переписав, навіть з помилками протоколи під одним номером № ЗП 652/575/АВ/П/ПТ від 05 березня 2019 року, про нібито скоєні різні адміністративні правопорушення. Як і у випадку з інспектором праці Державної служби України з питань праці Головного управління Держпраці у Запорізькій області Карповою Галиною Анатоліївною, ніхто не взяв до уваги його заперечення на припис про усунення виявлених порушень № ЗП 652/575/АВ/П, які залучені до матеріалів справи.

Він писав, що інспектором праці Державної служби України з питань праці Головного управління Держпраці у Запорізькій області Карповою Галиною Анатоліївною, в акті невірно трактуються норми діючого законодавства. Що підприємством (ним) сплачено всі податки, оплата послуг та інші виплати, які передбачені у цивільно-правовій угоді. У договорі підряду/ цивільно-правовій угоді будь-які гарантії при укладанні такого виду договору Цивільним кодексом не передбачені. За договором підряду одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони. Предметом договору є кінцевий результат Підрядник/виконавець робіт не зобов`язаний виконувати вимоги правил внутрішнього трудового розпорядку.

Зазначає, що за цивільно-правовим договором працівник самостійно організовує процес роботи, сам виконує її та відповідає за неї. Працівник за договором такого характеру є незахищеним та позбавлений будь-яких соціальних гарантій. Загальнообов`язкове державне соціальне страхування підрядників від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які призвели до втрати працездатності або загибелі, здійснюється добровільно. Договір підряду припиняється у зв`язку з виконанням обумовленої при його укладенні роботи, про що складається акт завдання-приймання, який підписується обома сторонами.

За таких обставин, висновок суду про те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , допущено до роботи без укладення трудового договору, є помилковим.

07.03.2018 року, на вимогу інспектора було надано письмове повідомлення із дорученням завірених належним чином копій документів про виконання п.2 Припису про усунення виявлених правопорушень №ЗП 652/575/АВ/П у визначений термін.

У приписі, постанові вказано, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , допущено до роботи без укладення трудового договору. Але чомусь замовчується, та не вказується що інспектору було надані цивільно-правові угоди та відомості по актам виконаних робіт, де вказано що вони отримали винагороду, а не заробітну плату. І не вказано, що податки за цих осіб, перераховані в повному обсязі

Заробітна плата за другу половину лютого 2019 року видана 06.03.2019 року всім працівникам підприємства. Копія Відомості на виплату готівки №В-00000006 від 06.03.2019р. за лютий 2019 року надається.

Розрахунок з ОСОБА_3 , прийнятим на посаду експедитора 18.02.2019р. та звільненим по власному бажанню у зв`язку з неможливістю підкорюватись внутрішньому розпорядку підприємства 28.02.2019р., відбувся згідно чинного законодавства - в день звільнення. Копія Відомості на виплату готівки № В-00000005 від 28.02.2019р. за лютий 2019 року надається.

Отже, примусове оформлення працівника на підприємство негативно вплинуло на діяльність підприємства в цілому, тому що на березень місяць були заплановані відрядження по багатьом областям України з метою прийому-передачі сільськогосподарських запчастин сільськогосподарським підприємствам.

Але ні інспектор праці Державної служби України з питань праці Головного управління Держпраці у Запорізькій області Карпова Галина Анатоліївна, ні суд не взяв до уваги перерахування до бюджету які були виплачені не за заробітну плату, а за винагороду, тобто з інших підстав.

Суд притягнув його на підставі за ч. 1 та ч.3 ст. 41 КУпАП.

Ніхто з робітників підприємства не скаржився па порушено право. Один працівник вже не згоден з примусовим працевлаштуванням і тому звільнився.

Просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ч.1 ст.41, ч.3 ст.41 КУпАП. Судовий збір у розмірі 464,00 грн. стягнути з відповідача - головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Заслухавши в судовому засіданні представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як встановив суд, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ЗП 652/575/АВ/ПТ від 05 березня 2019 року, ОСОБА_1 , за місцем знаходження ПП «ВЛ-АГРО 2006», розташованого по вул. Байбулатова, 13 кв.12 в м. Мелітополі, під час виконання осадових обов`язків, маючи організаційно-розпорядчі функції, допустив порушення законодавства про працю, яке встановлено при проведенні інспекційного відвідування з 15.02.2019 по 18.02.2019, а саме: у 2017-2018 роки дві особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 допущено до роботи без укладання трудового договору. Так, ОСОБА_3 здійснював супроводження товарів (вантажів) під час перевезень, забезпечував їх збереження, видачу, приймав вантажі зі складу, забезпечував нагляд за ходом виконання навантажувально-розвантажувальних, перевалочних, пакувальних робіт; оформлював товарно-транспортні та інші супровідні документи на всіх етапах реалізації трансопртно-технологічних маршрутів і схем доставки вантажів; оформлював документи, пов`язані із страхуванням вантажів ат інше. Дані види робіт властиві професії «експедитор транспортний» та передбачена класифікатором професій ДК 003:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327 (зі змінами): «експедитор транспортний» - код професії за КП 3422, код ЗК ППТР 25389. Інший робітник Ніколаєв Олег Леонідович виконував роботи по утриманню автомобіля в справному технічному стані, проводив технічні огляди, здійснював попередній огляд транспортного засобу перед кожним виїздом на маршрут, здійснював доставку вантажів, звітував за використані паливно-мастильні матеріали та інше (акти передачі-приймання виконаних робіт з січня 2018 по грудень 2018). Дані види робіт визначені Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників та властиві професії «водій автотранспортних засобів», передбаченої класифікатором професій ДК 003:2010,затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327 (зі змінами): код професії за КП-8322). Зазначені дії є процесом праці та не передбачають роботи з досягненням конкретного результату.

Таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням директора ПП «ВЛ-АГРО 2006», чим порушено ч.3 ст.24 КЗпП України.

Крім того, заробітна плата працівникам виплачується з порушенням строків виплат. Зокрема, заробітна плата за другу половину січня 2019 року працівникам ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 видана 08.02.2019 року.

Таким чином, нарахована заробітна плата працівникам ПП «ВЛ-АГРО 2006» за січень 2019 року виплачена з порушенням строків виплат, що є порушенням вимог ч.1 та 2 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці».

Згідно положень ч.1 ст.41 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно положень ч.3 ст.41 КУпАП особа підлягає адміністративній відповідальності за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до положень ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ст.626 ЦК України визначено загальне поняття цивільно-правового договору.

Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст.208 ЦК. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і в разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №ЗП 652/575/АВ/П/ПТ від 05.03.2019 року, актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ЗП/652/575/АВ від 18.02.2019 року, розпорядженням від 11.09.2006, наказом №8-П від 13.08.2018 року про переведення ОСОБА_1 з 13.08.2018 року з сумісництва на основне місце роботи, та іншими матеріалами, а також поясненнями самого ОСОБА_1 даними під час розгляду справи

Суд першої інстанції, аналізуючи зміст укладених договорів між ПП «ВЛ-АГРО 2006» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а саме: договори про надання послуг, акти передачі-приймання виконаних робіт, відомості на виплату грошей суд законно та обґрунтовано прийшов до висновку, що фактично в даному випадку між працівниками Олещенко А.А, ОСОБА_4 та ПП «ВЛ- НОМЕР_2 2006» виникли трудові, а не цивільно-правові відносини, які не були оформлені шляхом укладення трудових договорів, в зв`язку із чим в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.3 КУпАП, а саме: фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Так, як зазначає суд першої інстанції і з цим погоджується і суд апеляційної інстанції, зазначені договори мають всі ознаки трудових відносин з огляду на наступне: Пунктом 1.1 зазначеного договору передбачено виконувати роботу по перевезенню вантажу. Договори систематично переукладаються протягом 2017-2018 років. Згідно листа Міністерства праці та соціальної політики від 16.05.2011р. за № 151/06/ 186-11 метою цивільно - правового договору є отримання певного матеріального результату. За цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а його результат. Проте із укладених із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 договорів вбачається, що працівник ОСОБА_3 виконує обов`язки по перевезенню товару, його збереження, видачу, прийому вантажу зі складу, оформлювання товарно-транспортних та супровідних документів, якому оплачуються кошти за процес праці, а не за певний результат. Так само із з працівником ОСОБА_4 , який забезпечував утримання автомобіля в справному технічному стані, проводив техогляд, здійснював доставку вантажів. Відносно зазначених вище працівників відомості на виплату готівки, що згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці» є обов`язком роботодавця стосовно найманих працівників.

З вищевикладеного вбачається, що ведення відомостей на виплату готівки, постійне переукладання договорів, однозначно вказують на врегулювання між сторонами самого процесу праці, а не результату.

Не містяться у них і відомості щодо того, який саме конкретний результат роботи повинні передати виконавці замовникові, не визначено переліку завдань роботи, її видів, кількісних і якісних характеристик.

Отже вищевказане спростовує доводи апелянта про те, що вказані працівники були допущені до виконання робіт на підставі цивільно-правових угод та підтверджують, що фактично мали місце трудові відносини, які оформлені у встановленому законом порядку не були.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не убачається.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим. При призначенні адміністративного стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 33, 245, 280 КУпАП.

Між тим, оскільки подія правопорушення мала місце у 2017-2018 роках, то на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, закінчився.

Внаслідок цих обставин, апеляційний суд вважає необхідним на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_1 . крім того, заробітна плата працівникам виплачується з порушенням строків виплат. Зокрема, заробітна плата за другу половину січня 2019 року працівникам ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 видана 08.02.2019 року. Таким чином, нарахована заробітна плата працівникам ПП «ВЛ-АГРО 2006» за січень 2019 року виплачена з порушенням строків виплат, що є порушенням вимог ч.1 та2 ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 ЗУ «Про оплату праці». Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.41 ч.1 КУпАП.

Погоджуючись із вказаним протоколом, суддя суду першої інстанції визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Між тим з таким висновком судді погодитись неможливо з наступних підстав.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддя взагалі не послався на будь-які докази, які б підтверджували його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, ніякої оцінки цим доказам не надав та не звернув уваги на те, чи доводили фактичні обставини справи та наявні в матеріалах дані винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає необхідним постанову судді скасувати через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права і провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП та ч.3 ст. 41 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП і на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 320/2545/19