МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Про повернення апеляційної скарги

27 грудня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду Міняйло М.П., вирішуючи питання про прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2019 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11 2017 року.

в с т а н о в и в:

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2017р. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 483 ч.1 МК України та піддано стягненню у вигляді штрафу в сумі 43065грн. з конфіскацією товару, через неможливість конфіскації товару в натурі, стягнено ще 43065грн., а також судовий збір в сумі 320 грн. Постановою судді Апеляційного суду Миколаївської області від 28.02.2018р. вказане рішення залишене в силі. 23.05.2018р. постанова направлена до Заводського відділу ДВС м. Миколаєва ГТУЮ в Миколаївської області для виконання.

24.04.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду, як до органу, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочення виконання постанови від 16.11.2017р. В обґрунтування ОСОБА_1 зазначив, що є сумніви в тому, що постанова від 16.11.2017р. районного суду та від 28.02.2018р. апеляційного суду Миколаївської області є законними, оскільки в інших справах, що є аналогічними, судами приймалися інші рішення. З цього приводу на даний час розслідується кримінальні провадження щодо суддів, які вказані рішення приймали. З посиланням на ст. 378 ч.3 КАС України просив відстрочити виконання рішення на невизначений термін, а саме: до встановлення провини суддів, що приймали рішення.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11 2017 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із посиланням на вимоги КАСУ, в якій просив скасувати постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2019 року, та задовольнити їхні позовні вимоги.

Перевіривши вказану апеляційну скаргу, вважаю, що у її прийнятті необхідно відмовити з огляду на наступне.

Згідно до статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП;

3) про закриття справи.

Виходячи з вимог частини 2 статті 294 КУпАП в апеляційному порядку може бути переглянута постанова судді винесена у справі про адміністративне правопорушення.

Про можливість оскарження в апеляційному порядку тільки такого роду постанов зазначено і в рішенні Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року за № 2-рп/2015 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України.

Визначальною для встановлення видів постанов судді, що можуть бути оскаржені в інстанційному судовому порядку, є частина друга статті 287 Кодексу, в якій зазначено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим кодексом.

Процедура перегляду постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку регулюється положеннями статті 294 глави 24 "Оскарження постанови по справі про адміністративні правопорушення" розділу IV Кодексу. Цільовим призначенням цієї глави є встановлення порядку оскарження, зокрема, постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Проте порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення регламентується положеннями іншого розділу Кодексу, а саме розділом V "Виконання постанов про накладення адміністративних стягнень". Вони не перебувають у безпосередньому зв`язку з положеннями глави 24 розділу IV Кодексу, якими унормовується порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, ухваленої по суті.

Наведене є підставою для висновку, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть бути оскаржені інші постанови судді, крім зазначених у статті 284 Кодексу.

Відповідно до вимог статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 оскаржується судове рішення від 25 листопада 2019 року, прийняте в рамках виконання постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2017 року, винесеної за наслідками розгляду справи про правопорушення, передбачене частиною 1 статті 483 МК стосовно ОСОБА_1 ..

За таких обставин, у прийнятті до апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2019 року - повернути ОСОБА_1 , як таку, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя