Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, щодо якої винесено постанову, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рожів Макарівського району Київської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2019 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2019 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень, з конфіскацією предметів торгівлі, зазначених у протоколі огляду, виявлення та вилучення від 08.06.2019 року.

Як встановив суд, з посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, 8 червня 2019 року об 11 годині ОСОБА_1 на вул. В. Хвойки поблизу зупинки "Зеніт" у м. Києві здійснював торгівлю з рук у невстановленому місці промисловими товарами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений всупереч вимогам ст.256 КУпАП. У протоколі відсутні підписи свідків та понятих, не зазначено, чи заподіяно матеріальну шкоду правопорушенням, і не вказано назву документа, за яким встановлено його особу. На ці порушення суддя уваги не звернув, незважаючи на подану ним заяву, і прийняв постанову, зміст якої не відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, адже вона не містить посилань на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Крім того, накладаючи стягнення, суддя не врахував загальні правила, передбачені ст.33 КУпАП, зокрема, характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. З матеріалів справи та змісту оскарженого рішення не вбачається, щоб ці аспекти досліджувалися. У _________________________________________________________________________

Справа № 33/824/2826/2019 Постанова винесена суддею Дибою О.В.

Категорія: ч.2 ст.160 КУпАП

справі відсутні документи, які б підтверджували його професію, майновий та сімейний стан, характеристики. Також суд не взяв до уваги щире каяття, те, що до адміністративної відповідальності він жодного разу не притягувався, не встиг реалізувати продукцію.

З огляду на викладене ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати і звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням на підставі ст.22 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинених правопорушень, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті дільничного офіцера поліції, в яких докладно вказано суть правопорушення; протоколі огляду, виявлення та вилучення, згідно з яким у ОСОБА_1 було вилучено окуляри, клатчі, зонти, годинники та інші промислові товари, продаж яких він здійснював у невстановленому місці.

Також факт здійснення торгівлі з рук у невстановленому місці не заперечувався і самим порушником.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, і відсутність у ньому підписів свідків об`єктивно пояснюється відсутністю відповідних граф у бланку протоколу. Між тим, зазначені у протоколі як свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були понятими при вилученні у ОСОБА_1 товарів, що ним не оспорюється, і їхні підписи містяться у протоколі огляду, виявлення та вилучення.

Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі. Оскільки об`єктивна сторона вчиненого правопорушення не характеризується наслідками у виді спричинення матеріальної шкоди, то про це і не вказувалося в протоколі.

До справи про адміністративне правопорушення долучено копію паспорту ОСОБА_1 , а в протоколі зазначено, серію, номер і ким видано вказаний документ, що дає обґрунтовані підстави вважати, що особу порушника встановлено саме за цим документом.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП, доведена повністю.

Згідно з ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і з дотриманням загальних правил накладення стягнення настільки, наскільки це було можливо з урахуванням наявних у справі відомостей.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.251, ч.1 ст.268 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, також має право подавати докази. Оскільки суддя місцевого суду не наділений повноваженнями збирати докази, в тому числі дані, які характеризують особу порушника, а ОСОБА_1 відповідні документи не надав, посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не врахував його професію, майновий та сімейний стан, характеристики, є безпідставними.

З огляду на позицію порушника, яка полягає в обуренні на дії працівників поліції, які склали протокол лише щодо до нього і свідчить про відсутність критичної оцінки своєї поведінки, а відтак і намір у подальшому вчинювати тотожні дії, немає підстав для визнання обставиною, яка пом`якшує відповідальність, щирого каяття.

З цих же підстав не можна погодитися з доводами в апеляційній скарзі про малозначність вчиненого правопорушення.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2019 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 /десяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 /сто сімдесят/ гривень, з конфіскацією предметів торгівлі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.160 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн