Справа № 263/7339/19
Провадження № 3/263/2134/2019
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Папаценко Павло Ілліч, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який працює керівником ТОВ «ІЗОМІКС», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «ІЗОМІКС», розташованого по вул. Миколаївській, будинок 66 у м. Маріуполі, несвоєчасно подав платіжне доручення в установу банку на перерахування належної до сплати суми податку на прибуток за 2018 рік, термін сплати - 11.03.2019 року. Фактичне платіжне доручення надано в установу банку на перерахування частини задекларованої суми податку на прибуток 18.03.2019 рік, що підтверджується актом камеральної перевірки № 224/05-99-46-04-20/42467316 від 09.04.2019 року, чим порушила п. 57.1 ст. 57 ПК України.

ОСОБА_1 був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`являється в судові засідання, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №14/05-99-46-04 від 22.04.2019 року; актом від 09.04.2019 року про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на прибуток ТОВ «ІЗОМІКС».

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, як неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Згідно ч.1, 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При обранні виду та міри адміністративного стягнення враховується характер правопорушення, обставини даної справи, а також данні про особу правопорушника, у зв`язку із чим суд вважає за можливе піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції статті.

Керуючись ст.ст. 163-1 ч.1, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 грн. (вісімдесяти п`яти гривень) на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Суддя: П.І.Папаценко