КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ Справа № 33/824/2911/2019 Суддя І інстанції - Денисенко Н.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Згурівського районного суду Київської області від 21 червня 2019 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Згурівського районного суду Київської області від 21 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою судді 30 квітня 2109 року о 01 годині 25 хвилин по вулиці Кошового в смт. Згурівка Київської області ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та порушення його права на захист, просить скасувати постанову від 21.06.2019 року по справі 365/235/19 та повернути протокол серії ОБ №120598 відповідному правоохоронному органу на доопрацювання.

При цьому апелянт стверджує, що на момент інкримінованого йому адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення він перебував в іншому місці, що було зафіксовано під аудіозапис трьома іншими свідками, проте ці докази суддею не були досліджені належним чином та, відповідно, не взяті до уваги.

Натомість пояснення дружини апелянта, викладені у постанові судді у спотвореному виді таким чином, що опосередковано підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, тоді як пояснення дружини апелянта, надані під звукозаписуючий пристрій, свідчили лише про повну непричетність ОСОБА_2 до правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що в той день його дружині зателефонував ОСОБА_2 , родич апелянта, який час від часу користувався автомобілем «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , та попрохав дружину повідомити власника машини «Renault Logan» ОСОБА_3 про місцезнаходження цього транспортного засобу, попередньо роз`яснивши їй де саме його можна відшукати. ОСОБА_3 , в свою чергу, попрохав ОСОБА_2 з дружиною підвезти його до машини і це прохання ними було виконано, при цьому останні поїхали на своєму авто, після чого повернулись додому.

Апелянт зазначає, що через деякий час він дізнався, що відносно нього було складено протокол, як на людину з прізвищем « ОСОБА_4 », та яким було заочно звинувачено у тому, що ОСОБА_1 в нетверезому стані, спочатку їздив десь в іншому селі на автомобілі марки «RenaultLogan», а потім бігав від поліцейських по лісопосадці. Це повідомлення викликало у ОСОБА_1 обґрунтовану недовіру, проте апелянт не надав цій новині достатнього значення, а звернув увагу коли надійшов виклик до суду та накладення адміністративного стягнення.

Окрім того ОСОБА_1 звертає увагу суду, що після судового засідання до нього зателефонував ОСОБА_2 , який повідомив, що того дня за кермом автомобіля знаходився саме він і саме його зупиняла поліція, від якої він втік знаходячись в стані панічної атаки, вибачився і запропонував написати як все було, щоб апелянт міг надати пояснення суду, а також пообіцяв, що в разі виклику до суду він прийде і засвідчить про усе особисто.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Згурівського районного суду Київської області від 21 червня 2019 року про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується викладеними у постанові доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, до якого додані акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння з відмітками про те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення такого огляду, а також поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

З матеріалів справи убачається, що за клопотанням особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 суд допитав свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , пояснення яких викладено у постанові судді з відповідною оцінкою.

Пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 суд розцінив як такі, що сприяли ОСОБА_1 уникати відповідальності.

При цьому суд взяв до уваги пояснення вказаних свідків щодо місця знаходження автомобіля «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 в смт. Згурівка після 01 години 30 хвилин, а також щодо вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв у барі (свідок ОСОБА_9 ) та подальше керування ним автомобілем, у якому, зі слів свідків, вони прибули до місця знаходження «Renault Logan».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що у постанові суду невірно викладені пояснення його дружини - свідка ОСОБА_9 та їм надане невірна оцінка є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, у постанові судді пояснення свідка ОСОБА_9 викладені у тому виді, як вони давались, про що свідчить звукозапис судового засідання, а також у постанові судді дана оцінка вказаних пояснень у сукупності з іншими доказами у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначено, що до його дружини телефонував його родич ОСОБА_2 , який час від часу користувався автомобілем «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 , та попрохав дружину повідомити власника машини «Renault Logan» ОСОБА_3 про місцезнаходження цього транспортного засобу.

З матеріалів справи убачається, що допитана в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_9 відмовлялась назвати прізвище особи, яка телефонувала їм про місцезнаходження автомобіля. Не повідомляв прізвища цієї особи і ОСОБА_1 .

Окрім того, апелянт стверджує, що саме ОСОБА_9 управляв автомобілем «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1 до моменту його зупинки працівниками поліції і про цю обставину апелянту стало відомо після засідання суду першої інстанції.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додано письмове пояснення від імені ОСОБА_2 про те, що 30 квітня 2109 року о 01 годині 25 хвилин саме він керував автомобілем «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 .

Додане до апеляційної скарги письмове пояснення від імені ОСОБА_9 від 30.06.2019 року не може бути допустимим доказом у справі з огляду на те, що вказана особа не допитувалась в судових засіданнях, та з огляду на пояснення апелянта.

Так, в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції йому було відомо про те, що автомобілем керував ОСОБА_9 та при цьому апелянт не міг пояснити причини того, чому вказану інформацію він не повідомив судді районного суду.

Ту обставину, що в апеляційній скарзі зазначено про те, що ОСОБА_1 йому стало відомо про особу, яка керувала транспортним засобом після засідання суду першої інстанції, апелянт пояснив тим, що апеляційну скаргу від його імені складала інша особа.

З огляду на наведене, суддя апеляційного суду не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги щодо того, що автомобілем керував ОСОБА_9 , а не особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , оскільки вказані доводи є суперечливими та не підтверджуються матеріалами справи.

Посилання в апеляції ОСОБА_1 на порушення суддею районного суду вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та порушення його права на захист є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять будь-яких даних про порушення права на захист особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, а вимоги ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП судом першої інстанції виконані.

В апеляційній скарзі міститься прохання після скасування постанови судді районного суду повернути протокол про адміністративне правопорушення відповідному правоохоронному органу на доопрацювання без зазначення будь-яких підстав, з яких протокол підлягає доопрацюванню.

Суддя апеляційного суду зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а відтак підстав для повернення його органу, який складав протокол, немає.

Отже, постанова судді Згурівського районного суду Київської області від 21 червня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законною і обґрунтованою, тому підстав для її скасування, як про це прохає апелянт, немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Згурівського районного суду Київської області від 21 червня 2019 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська