Справа № 128/3491/18
Провадження № 33/801/199/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач: Мішеніна С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника Глєбова С.Г.

зі секретарем Олійник Т.П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 17.01.2019 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП .

В с т а н о в и в:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.01.2019 року

визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір, що становить 384,20 гривень на розрахунковий рахунок 6001, Одержувач: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106, Код , Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету:22030106.

Згідно постанови суду від 17.01.2019 року водій ОСОБА_3 04.12.2018 року о 23.00 год в смт. Стрижавка по вул. Першотравневій Вінницького району, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у лікаря нарколога в КЗ ВООНД "Соціотерапія", про що свідчить висновок № 2836 від 04.12.2018.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 17.01.2019 року, скасувати вказану постанову, прийняти нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивовано тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги ту обставину, що 16.01.2019 року через канцелярію суду надійшла заява від ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи, оскільки ОСОБА_3 перебував на лікарняному і не міг з'явитися в судове засідання, яке було призначене на 17.01.2019 року. Лікарняний лист не міг бути наданий 16.01-17.01.2019 року, оскільки ОСОБА_3 продовжував хворіти та листок непрацездатності був закритий лише 19.01.2019 року.

Таким чином, у суду не було законних підстав для розгляду справи про адміністративне правопорушення у його відсутність, оскільки причина його неявки є поважною, він був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року в протоколі про адміністративне правопорушення не відображені ознаки алкогольного сп'яніння.

Вказує, що огляд на стан сп'яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, поліцейські не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічних засобів, а тому у них не було підстав для направлення ОСОБА_3 для проведення огляду у закладі охорони здоров"я.

Звертає увагу, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення він був зупинений працівниками поліції на вулиці Першотравневій в смт. Стрижавка 04.12.2018 року о 23-00 год, направлений на огляд 04.12.2018 року о 23-00 год., а сам огляд проведений 04.12.2018 року о 23-20 год.

У висновку КП ВОНД «Соціотерапія» № 2836 від 04.12.2018 року вказано, що для виявлення стану алкогольного сп'яніння лікарем був використаний Алкотест 6820, однак встановлення вмісту алкоголю в організмі водія повинно було здійснюватися сертифікованим приладом, який пройшов повірку, будь-які смужки, в тому числі «Алкотест» до таких приладів не відноситься, тому лікарем, який проводив медичний огляд порушена процедура перевірки, а суддею першої інстанції неправильно оцінені докази у справі.

Вважає, що у суду були відсутні правові підстави робити висновок щодо порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника ОСОБА_6, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, справа була розглянута у відсутність правопорушника ОСОБА_3, про постанову суду від 17.01.2019 року він дізнався, коли його захисник Байдак В.Г. подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, про що особисто захисник розписався у вказаній заяві 30.01.2019 року ( а.с.17).

За таких обставин, ОСОБА_3 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, суд вважає, що ОСОБА_3 з поважних причин пропустив строк апеляційного оскарження, тому наявні підстави для його поновлення.

Суд першої інстанції всебічно, повно, об'єктивно дослідив докази та правильно дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД 234160 04.12.2018 року о 23-00 год. в смт. Стрижавка Вінницького району по вулиці Першотравневій водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем неврологом за адресою м.Вінниця, вул. Пирогова, 109в, про що свідчить висновок лікаря № 2836 чим порушив п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевірені відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП під час апеляційного розгляду докази, вказують на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказівки у апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що його товаришем ОСОБА_5 16.01.2019 року було подано заяву про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_3 перебував на лікарняному і не мав можливості з'явитися у судове засідання, та те, що суд відбувся без його участі чим порушено його право на захист передбачене ст. 268 КУпАП є невмотивованими, оскільки, заява подана особою, яка не має відношення до справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і не є учасником справи.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.12).

За таких обставин, судом першої інстанції дотримано вимог ст. 268 КУпАП.

Крім того, суду на час розгляду справи не надавались докази поважності неявки у судове засідання.

Також, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, те, що ОСОБА_3 28.12.2018 року подавалась заява про відкладення розгляду справи, для можливості укладення договору для надання правової допомоги з адвокатом, хоча в матеріалах справи наявний витяг із договору про надання професійної правничої допомоги від 28.01.2019 року за № 04. Зазначений факт, на думку суду апеляційної інстанції, вказує про намагання ОСОБА_3 не являючись у судові засідання 28.12.2018, 17.01.2019 року затягнути розгляд даної справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо наявності підстав для розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_3

Згідно ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до Розділу І п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно висновку КП ВОНД «Соціотерапія» № 2836 від 04.12.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції правопорушник ОСОБА_3 був направлений поліцейським роти № 1 БУПП у Вінницькій області капралом поліції Швецем А.О. на медичний огляд, результат «Алкотест 6820» 0,71 проміле, «Алкотест 6820» результат 0,70 проміле.

При цьому відсутні дані в протоколі про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_3 заперечував проти проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров"я, таким чином вказане спростовує посилання в апеляційній скарзі, що огляд на стан сп'яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 вказував, що у копії протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 234160 не зазначено частину ст. 130 КУпАП, вказане посилання захисника не приймається до уваги, так як у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_3 порушив п. 2.9 а ПДР за що відповідальність передбачена за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Посилання ОСОБА_3 на те, що лікарем КП ВОНД «Соціотерапія» був використаний «Алкотест»,який має бути сертифікованим спростовуються «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року», згідно якої огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 234160 від 04.12.2018 року, рапортом, складеним поліцейським роти № 1 БУПП у Вінницькій області капралом поліції Швецем Л.О., згідно якого ОСОБА_3 мав ознаки сп'яніння.

При цьому, суд ретельно перевірив всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, встановив відповідність протоколу про адміністративне правопорушення серїі БД № 234160 від 04.12.2018 року вимогам КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, а також Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції, в дотримання вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуваннями транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є безпідставними, постанова суду першої інстанції законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

П о с т а н о в и в :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 .

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 17.01.2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Згідно оригіналу: Суддя: