КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3560/2019 Постанова винесена суддею Смик С.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Онищука В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Онищука В.В. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні доньку, 2011 р.н., працюючого директором ТОВ «Рик-пласт», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 23 лютого 2019 року о 22 год. 40 хв. на мосту Патона в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неуважність, зіниці очей, що не реагують на подразник світла, жвавість рухів, від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Онищук В.В., вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суддя місцевого суду здійснив розгляд справи неповно та необ`єктивно, належним чином не дослідив матеріали провадження, при цьому при підготовці справи до розгляду не дотримався вимог ст.ст. 268, 278 КУпАП, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Зокрема, як вбачається з матеріалів провадження, 13 лютого 2019 року (в постанові суду вказано невірну дату 23.02.2019) щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого слідує, що особу правопорушника було встановлено на підставі бази «Армор», тобто скоріш за все особа-водій повідомив поліцейському своє прізвище та ім`я, без надання будь-яких документів (водійські права, паспорт тощо). При цьому, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП щодо особи-водія працівником поліції з незрозумілих причин не складався.

Крім того, суддя місцевого суду, приймаючи рішення про винність ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідив виключно матеріали справи та надав їм оцінку, врахувавши зафіксовані в них відомості. При цьому, справу розглянув у відсутність ОСОБА_1 , без дотримання вимог ст. 268 КУпАП, чим позбавив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, права надати свої пояснення на спростування вчинення адміністративного правопорушення та заявити відповідні клопотання.

Разом з тим, звертає увагу, що ОСОБА_1 13 лютого 2019 року о 22 год. 40 хв. (як і 23 лютого 2019 року о 22 год. 40 хв., про що вказано у постанові суду від 14 березня 2019 року) на мосту Патона в м. Києві не перебував. Більш того, ОСОБА_1 автомобілем марки «LEXUS LX 570», д.н.з. НОМЕР_1 , ніколи не керував, оскільки даний автомобіль ніколи не перебував у його власності чи навіть у користуванні.

Дана обставина також підтверджується відеозаписом з камери/відеореєстратора поліцейського, яким безумовно спростовується керування ОСОБА_1 13 лютого 2019 року о 22 год. 40 хв. на мосту Патона в м. Києві автомобілем марки «LEXUS LX 570», д.н.з. НОМЕР_1 , так як на відеозаписі зафіксована інша особа, а не ОСОБА_1 .

За таких обставин, всі письмові докази, які містяться в провадженні щодо ОСОБА_1 не можна визнати належними та допустимими доказами його винуватості у вчиненні діяння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони стосуються іншоїособи, а не ОСОБА_1 .

Також захисник Онищук В.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись на те, що справа щодо ОСОБА_1 була розглянута у його відсутність, при цьому він не був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, як і щодо розгляду справи в суді, а про існування судового рішення довідався лише 20.08.2019 року, отримавши постанову державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Огородника Д.О. про відкриття виконавчого провадження, тому вищезазначені причини пропуску строку оскарження є поважними, а викладені факти порушень норм процесуального законодавства судом першої інстанції є достатніми для поновлення такого строку та розгляду справи апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Онищука В.В.на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, під час її розгляду було допущено порушення норм процесуального закону. ОСОБА_1 не був належним чином сповіщений про місце і час розгляду справи, а отже не був присутнім у засіданні суду першої інстанції.

Однак при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 отримав можливість для реалізації своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, та скористався нею.

Крім того, розглянувши справу щодо ОСОБА_1 без дотримання вищевказаних вимог процесуального закону, зокрема, і без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак і не з`ясувавши відношення такої особи до правопорушення, суддя у постанові наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неуважність, зіниці очей, що не реагують на подразник світла, жвавість рухів, від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких, у їх присутності водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, та відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, але належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з`ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення саме ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, за поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, в день події, за обставинами якої відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, він скоріше за все знаходився вдома, але точно не пам`ятає, так як пройшло багато часу, та не міг керувати автомобілем «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки ніколи не мав такого автомобіля, а у нього є лише автомобіль «Мерседес Смарт».

Також вказує й на те, що особа зображена на відео йому знайома - це ОСОБА_4 , але вони давно вже не спілкуються, неприязних відносин у них не має, проте, чому він повідомив працівникам поліції під час складання протоколу саме його дані, а не свої, йому не відомо.

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, відповідно до якого, на відеозаписі зафіксована інша особа, а не ОСОБА_1 , та вказана особа категорично відмовилась надати документи, що посвідчують його особу, у зв`язку з чим відносно неї також було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП, що свідчить про те, що особу правопорушника було встановлено зі слів водія.

При цьому матеріали справи не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту того, що саме ОСОБА_1 23 чи 13 лютого 2019 року, у зв`язку з відмінностями у даті складання протоколу, де наявні виправлення - 13 лютого 2019 року, даті вчинення правопорушення - 23 лютого 2019 року та даті відібрання пояснень у свідків - 13 лютого 2019 року, керував транспортним засобом «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, та відмови саме ОСОБА_1 від проходження 23.02.2019 року огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Отже, твердження ОСОБА_1 та його захисника Онищука В.В. про те, що ОСОБА_1 не керував 23 лютого 2019 року (13 лютого 2019 року) о 22 год. 40 хв. на мосту Патона в м. Києві транспортним засобом «Lexus LX 570», державний номерний знак НОМЕР_1 , який до того ж йому не належить, нічим не спростовані, а відтак, дійсність, наведених ними обставин, у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути визнані допустимими доказами, адже не підтверджуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_1 та відкинути їх.

За таких обставин, оскільки належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відсутні, апеляційна скарга захисника Онищука В.В. підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Онищуку В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Онищука В.В. задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.