Справа № 161/6745/19 Провадження №33/802/411/19 Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М.
Категорія: ч.2 ст.172-6 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., за участю прокурора Артиш Н.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Петрушина А.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Петрушина А.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2019 щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона, будучи головним державним ревізором-інспектором відділу ліцензування та контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Волинській області, відповідно до п.п. «в», «е», п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія зазначеного Закону, несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту придбання майна, чим порушила вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».

У своїй апеляційній скарзі захисник - адвокат Петрушин А.С. просить скасувати постанову судді в частині накладеного стягнення та на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Посилається на те, що ОСОБА_1 щиро розкаялась у скоєному, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, позитивно характеризується, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, утримує малолітню дитину.

Крім того, просить звернути увагу на відсутність обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , й на те, що вона не мала наміру приховувати факт придбання 03.04.2018 квартири, оскільки 04.03.2019 відобразила цю інформацію у щорічній декларації за 2018 рік.

З урахуванням наведеного, захисник вважає, що жодних негативних наслідків від діянь ОСОБА_1 не настало.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Петрушина А.С., які підтримували апеляційну скаргу та просили в порядку ст.22 КУпАП скасувати постанову судді, прокурора, яка заперечила апеляційну скаргу і просила постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі фактичні обставини справи, кваліфікація дій та доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, не заперечуються захисником, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як вбачається із оскаржуваної постанови судді, місцевий суд при розгляді даної справи проаналізував питання застосування вимог цієї норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість її застосування у даному випадку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про застосування ст.22 КУпАП вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, місцевим судом правильно враховано, що після десятиденного строку з часу придбання ОСОБА_1 квартири, площею 75,7 кв.м., вартістю 790 775 грн., по АДРЕСА_1 , про яку вона не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, пройшов досить тривалий час. Будь-яких поважних причин чи непереборних обставин щодо неподання ОСОБА_1 відповідного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, не встановлено.

Тому, незважаючи на позитивні дані про особу ОСОБА_1 , на які звертає увагу захисник в своїй апеляційній скарзі, наявність обставин, які пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , з урахуванням всіх інших обставин справи в їх сукупності, об`єктивних підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст.22 КУпАП, вважаючи вчинене правопорушення малозначним, апеляційний суд також не знаходить.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На думку апеляційного суду, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, позитивні дані про особу правопорушниці, а тому прийшов до правильного висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 мінімального адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, яке є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самою ОСОБА_1 , так і іншими особами.

За наявності вказаних обставин, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_2 . ОСОБА_3 ., апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Петрушина А.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2019 щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов