Справа № 297/1801/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника ОСОБА_1 адвоката Товта М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/682/19, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 13.09.2019.

Цією постановою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , одружений, із середньою освітою, пенсіонер, громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та на нього із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів постановлено обчислювати з дня здачі, або вилучення посвідчення водія

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_2 , під номерами 297/1801/19 та 297/1802/19, об`єднано в єдине провадження та присвоєно номер 297/1801/19.

Із протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №216360, серії ДПР18 №216347 від 03.08.2019 та постанови судді від 13.09.2019 вбачається, 02.08 2019, близько 21 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп, громадянин ОСОБА_4 Л. керував автомобілем марки «Фольксваген Кадді», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього рухута скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 02.08.2019, близько 21 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп, громадянин ОСОБА_4 Л. керуючи автомобілем марки «Фольксваген Кадді», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість та під час виникнення небезпеки не вжив заходів щодо зупинки, в результаті чого з`їхав в кювет, чим порушив п. 11.1 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

-2-

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді від 13.09.2019 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення, а судовий розгляд справи проведено з порушенням його права на захист та без дотримання вимог, передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки судом було розглянуто справу без його участі та при відсутності даних про сповіщення особи про дату та час розгляду справи щодо неї. Стверджує, що жодних повісток про виклик до суду не отримував, а наявний у розписці про отримання такої, підпис йому не належить. Посилаючись на недотримання судом вимог ст. 252 КУпАП та не заперечуючи свою причетність до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, стверджує, що після ДТП був терміново доставлений каретою швидкої допомоги до Ужгородської районної клінічної лікарні у зв`язку із отриманням в результаті ДТП травми забій грудної клітини. Через деякий час в лікарню прибули працівники поліції, які незважаючи на застереження лікарів, провели огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Драгер», що стало підставою для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказані дії працівників поліції суперечили п.8 розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015, згідно якого його огляд на стан сп`яніння, як особи, яка внаслідок ДТП була травмована, повинен був проводитись у закладі охорони здоров`я. Також звертає увагу на те, що технічний засіб, яким було проведено огляд працівниками поліції не дозволений до застосування МОЗ, Держспоживстандартом, а також не проходив обов`язкове калібрування, а тому його показники не можуть вважатися допустимим доказом. У зв`язку з наведеним, вважає, що провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідало вимогам матеріального та процесуального закону.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Товта М.М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вказані вимоги закону, а також вимоги ст.268 КУпАП щодо забезпечення прав особи, яка притягається до відповідальності органом, що здійснював провадження, як і суддею при розгляді справи щодо ОСОБА_2 не дотримано.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_2 постановлена 13.09.2019. Між тим, жодних даних про належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про день та час розгляду судом справи, матеріали справи не містять.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 відбувся у його відсутності, що призвело до порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про гарантування кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи. Такі порушення є безумовною підставою для скасування даної постанови.

-3-

Згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У свою чергу, у відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

З матеріалів об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, передбаченіч.1 ст.130 та ст.124КУпАП та постанови судді вбачається, що вказані вимоги закону не були дотримані як поліцейським інспектором СРП Ужгородського РВП Немеш М.С. при проведенні перевірки та складанні протоколів, так і суддею при розгляді справи про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови підлягають до задоволення.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №216360 від 03.08.2019 вбачається, що ОСОБА_2 ставилось ввину те, що він 02.08. 2019, близько 21 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп, керував автомобілем марки «Фольксваген Кадді», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП «Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення» вимагає щоб в постанові, крім інших даних, був викладений опис обставин, установлених при розгляді справи, в даному випадку встановлених судом.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, висновок про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд обґрунтував посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, висновок алкотесту «Драгер» та інші матеріали справи без зазначення обставин, які ними підтверджуються.

Разом з тим, як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним

-4-

засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція).

Із письмових пояснень ОСОБА_2 від 03.08.2019 вбачається, що після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, що мала місце 02.08.2019, близько 21 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп, він був доставлений каретою швидкої допомоги в Ужгородську центральну районну лікарню, де було діагностовано забій грудної клітини.

За приписами п. 8 розділу 1 Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбаченеч.1 ст.130 КУпАП не містять даних, які б свідчили про проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 виключно у закладі охорони здоров`я, що у даному випадку є обов`язковим.

За таких обставин, навіть за наявності у матеріалах справи Акту огляду на стан сп`ягніння ОСОБА_2 з використання спеціального технічного засобу «Драгер», необґрунтовано стверджувати, що поліцейські виконали приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_2 не може вважатися таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Таким чином, огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735, а тому, в силу вимог ч.5 ст.266 КУпАП, такий огляд, вважається недійсним.

На думку апеляційного суду, вище наведене не дотримання працівником поліції обов`язкової процедури, передбаченої ст.266 КУпАП, з урахуванням усіх вище наведених обставин, викликають розумні сумніви в її законності, що виключає можливість визнання протоколу про адміністративне правопорушення та наданих до нього документів, як належних, допустимих та достовірних доказів у справі.

Таким чином, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що при її розгляді, суддя належно не з`ясував всі обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення, не усунув суперечності в доданих до протоколу поясненнях, які потребували детального їх з`ясування, об`єктивної та належної оцінки. Недотримання цього принципу та формальний підхід призвів до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Перевірку цих даних суддею не забезпечено, про що ОСОБА_2 підставно зазначено в апеляційній скарзі.

Крім того, складений щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №216360, не містить даних про порушення ОСОБА_2 жодних Правил дорожнього руху України, що свідчить про те, що протокол про передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_2 без додержання вимог ст. 256 КУпАП .

-5-

На переконання апеляційного суду, не відповідає вимогам ст.ст. 245,280, 283 КУпАП і розгляд справи та оскаржена постанова судді щодо ОСОБА_2 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, оскільки всупереч наведеним вимогам закону, суд належним чином не з`ясував обставини щодо вчинення чи не вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та не перевірив в повному обсязі докази на підтвердження чи спростування його вини.

Так, згідно диспозиції ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Ст.124 КУпАП є бланкетною за своїм змістом, містить посилання на положення Правил дорожнього руху України, тому суд зобов`язаний у відповідності до ст. 280 КУпАП, встановити чи мало місце порушення цих правил учасниками дорожньо транспортної пригоди та навести мотивацію прийнятого рішення про відповідальність.

У справі щодо ОСОБА_2 , суд цих обставин не перевірив і не звернув уваги, що зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №216347 від 03.08.2019 загальне формулювання обставин правопорушення не можна визнати належним викладенням суті адміністративного правопорушення, яке ставилось в вину ОСОБА_2 ..

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП ОСОБА_2 поставлено в вину те, що він 02.08. 2019, близько 21год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп, керував автомобілем марки «Фольксваген Кадді», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість та під час виникнення небезпеки не вжив заходів щодо зупинки, в результаті чого з`їхав в кювет, чим порушивп.12.1, п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, відповідальність за ст. 124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, має бути зазначено суть адміністративного правопорушення. Якщо внаслідок порушення правил дорожнього руху спричинено пошкодження транспортних засобів, про це має бути зазначено у протоколі.

Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вказано лише про порушення ним п.п.12.1 п.12.3 Правил дорожнього руху, проте певні наслідки як обов`язковий елемент об`активної сторони правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в діях ОСОБА_2 , а саме: пошкодження транспортних засобів, автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією, вказано не було.

При цьому, із долученої до протоколу серії ДПР 18 №216347схеми місця ДТП, яка сталася 02.08.2019, о 21 год. 50 хв. на автодорозі Київ-Чоп об`єктивно вбачається, що транспортний засіб марки «Фольксваген Кадді», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_2 отримав пошкодження у виді деформації всієї кузової частини автомобіля, розбиття всіх вітрових стекол та відізвання передніх фар.

-6-

Таким чином зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №216347 від 03.08.2019 формулювання не можна визнати належним викладенням суті адміністративного правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_2 та передбачено ст. 124 КУпАП.

До того ж згідно постанови суду у справі №297/1801/19, вбачаються порушення ОСОБА_2 зовсім інших Правил дорожнього руху України,ніж ті, що вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №216347 від 03.08.2019.

Крім того у постанові суду зазначено прізвище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності « ОСОБА_5 », тоді як його прізвище у відповідності до наданих документів, які посвідчують особу та інших матеріалів справи - « ОСОБА_6 ».

Приписами ст.278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити, у тому числі й питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, а в разі неправильного складання такого протоколу, у тому числі і про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, повернути матеріали адміністративної справи органу, який його склав, для належного (додаткового) оформлення.

При розгляді даної адміністративної справи суддя місцевого суду наведених вище вимог закону не дотримався, оскільки не звернув уваги на неналежне оформлення матеріалів адміністративної справи органом, який складав протокол, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, та прийняв передчасне рішення про наявність підстав для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст..124 КУпАП.

Також, на думку апеляційного суду, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з порушенням процесуальних норм, зокрема згаданої вище Інструкції призвело до порушення зазначених вимог ст.ст. 1, 256 КУпАП та прав ОСОБА_2 який, відповідно, позбавлений права відстоювати свою невинуватість, що нівелює принципи судочинства у справах про адміністративні правопорушення, а також порушує його право на захист, що регламентовано положеннями ст. 63 КонституціїУкраїни.

Приймаючи рішення про скасування оскаржуваної постанови судді районного суду, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» неприпустимим є спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

-7-

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбачених статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

Під час належного оформлення необхідно усунути вищевказані недоліки й у залежності від здобутого, прийняти рішення по суті адміністративних правопорушень, протоколи за скоєння яких складено щодо ОСОБА_2 ..

На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не можуть бути задоволені з урахуванням наведених вище недоліків, а також у зв`язку з тим, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень не вичерпані.

Отже, з аналізу зібраних у справі доказів та протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що для з`ясування обставин, визначених ст.ст.247, 280 КУпАП необхідним є приведення протоколів про адміністративні правопорушення та доданих до них матеріалів у відповідність до вимог ст.ст.256, 266 КУпАП та вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення враховуються положення передбачені нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторонни провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процессу з метою усунення неповноти при складанні протоколу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі.

Таким чином, апеляційний суд уважає, що суддя першої інстанції, розглянувши справу за таких неповно з`ясованих і перевірених доказів, прийняв рішення, яке не можна вважати обґрунтованим, у зв`язку із цим апеляційна скарга ОСОБА_2 . підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, а протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП поверненню органу, що його надіслав - для належного оформлення.

-8-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 . задовольнити частково.

Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 13.09.2019 щодо ОСОБА_2 скасувати.

Матеріали справи про адміністративні правопорушення за протоколами серії ДПР28 №216360 від 03.08.2019 та серії ДПР18 №216347 від 03.08.2019 направити до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: