Провадження № 3/234/63/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши матеріали, які надійшли із Батальйону патрульної поліції в містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому роз`яснено право на відвід, ст. 63 Конституції України, права та обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

19.11.2018 року о 00 год. 10 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи біля буд. № 16 по вул. Паркова в м. Краматорську, розпивав пиво «Біле нефільтроване». На законну вимогу працівника патрульної поліції Короля К.С. про припинення адміністративного правопорушення не реагував, при цьому висловлювався на адресу поліцейського нецензурною лайкою, шарпав працівника поліції за формений одяг, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні, особа стосовно якої складено протокол, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не визнав та пояснив, що 19 листопада 2018 року він разом зі своїм другом йшли додому та пили пиво. Це був вихідний день, та він був одягнутий у цивільному одязі. Біля них зупинилась патрульна поліція, поліцейські були у балаклавах і сказали їм, що розпивання спиртних напоїв заборонено, вони погодились і сказали, що донесуть пиво додому. Однак, працівники поліції їм сказали, що вони їх затримають до встановлення їх осіб, оскільки він не повідомив адресу проживання. Він їм сказав, що є військовослужбовцем, однак вони йому не повірили. Працівники поліції почали його бити. З даного приводу він звернувся на 102.

У судове засідання, яке було призначено на 29.01.2019 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 не з`явився, з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним під розписку, яка наявна в матеріалах справи. Також, у судове засідання, яке призначене на 18.02.2019 року о 13 год. -00 хв., ОСОБА_1 повторно не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду та судовою повісткою рекомендованим повідомленням.

Разом з цим, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, та в якій він просив справу відносно нього закрити на підставі ст. 15, 247 КУпАП, посилаючись на те, що він не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки є військовослужбовцем.

За правилами статті 268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи.
При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 185 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
З огляду на те, що ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні, надав особисто свої пояснення у судовому засіданні, заявив клопотання,у зв`язку з яким було відкладено розгляд справи, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням, однак у подальші судові засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, суд вважає за можливим продовжити розгляд справи.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
За таких обставин, вважаю за можливим продовжити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .
Проаналізувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 185 КУпАП до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті особи за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

ОСОБА_1 в своїй заяві та в судовому засіданні вказував на те, що він як військовослужбовець не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки він як військовослужбовець на підставі ст. 15 КУпАП може нести відповідальність за дисциплінарними статутами.

Однак, статтею 15 КУпАП передбачено, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами.

Зі змісту даної статті, відмінність дисциплінарної провини від адміністративної полягає в тому, що перша - це порушення вчинене військовослужбовцем при виконанні службових обов`язків або на території військової частини і який притягається до відповідальності командирами (начальниками). Друга - адміністративна провина полягає в тому, що особа (військовослужбовець) скоює її не при виконанні обов`язків по службі та знаходиться за межами військової частини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 19 листопада 2018 року він був вихідним та з другом гуляв по місту, тобто на час складання протоколу ОСОБА_1 знаходився за межами військової частини та був не при виконанні своїх обов`язків по службі, тому доводи ОСОБА_1 в цій частині є необґрунтованими.

Що стосується адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, то суд дійшов до наступного.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимога працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані.

Згідно п. 7 Постанови Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 року "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків... або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

З протоколу слідує, що законним розпорядженням поліцейського є припинення розпивання пива на вулиці.

Вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенню знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями правопорушника, наданими ним у судовому засіданні, письмовими поясненнями свідків, відеоматеріалами до протоколу про адміністративне правопорушення.
Тому вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, вважається доведеною.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність під час вчинення даного правопорушення, наявність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченому в межах санкції статті 185 КУпАП.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Однак, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI, від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також виконання службових обов`язків.

Тому, ОСОБА_1 слід звільнити від сплати на користь держави судового збору в сумі 384,20 грн.
Керуючись ст.ст. 33, 401, ст. 185 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення по ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 піддати адміністративному покаранню у вигляді накладення штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 136 (сто тридцять шість) грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя