Дата документу Справа № 320/6714/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________
Справа № 33/807/591/19 Головуючий в 1-й інстанції - Ковальова Ю.В.
Єдиний унікальний № 320/6714/19 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2019 року про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи - підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Також стягнуто судовий збір в сумі 384,20 грн..

Як зазначено в постанові, 14.08.2019 о 19 годині 45 хвилин, громадянин ОСОБА_1 знаходячись в м. Мелітополі по пр. 50 річчя Перемоги, 17/1 (дворова територія), керуючи автомобілем Peugeot 3008 н/з НОМЕР_1 , під час виникнення небезпеки (перешкоди у вигляді домашньої тварини, собаки), яку він об`єктивно спроможний був виявити, не зменшив швидкість до повної зупинки та не вжив заходів для безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на домашню тварину (собаку). Заподіяно матеріальну шкоду, без постраждалих осіб..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і невірним встановленням обставин, які мають значення для справи. Вважає, що він управляв автомобілем з дотриманням правил дорожнього руху, здійснивши всі необхідні та залежні від нього дії для уникнення зіткнення з собакою. Докази, які б свідчили про його вину, в матеріалах справи відсутні. Зазначає, що подія сталась з вини пішохода з собакою.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні дані, які б обтяжували його відповідальність, а тому у разі встановлення його вини, посилається на положення ст.22 КУпАП щодо малозначності.

На підставі викладеного просить скасувати постанову суду від 02.10.2019 та закрити адміністративну справу.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду і закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема висновком експерта.

Частиною 1 статті 273 КУпАП передбачено, що експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях тощо.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст.23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 380969 від 15.08.2019 року, ОСОБА_1 за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 15.08.2019 року, ставилось у провину порушення п.12.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

На підставі вказаного протоколу, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за скоєння 15.08.2019 року дорожньо-транспортної пригоди.

Між тим з таким висновком судді погодитись неможливо з наступних підстав.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Згідно п.12.3. ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддя для встановлення фактичних обставин справи не вжив жодного заходу для встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, не викликав правопорушника, не допитав свідків та потерпілого, не залучив фахівця в галузі автотехніки для з`ясування усіх обставин справи, не призначив експертизи.

Таким чином, суддя взяв на себе функцію спеціаліста та прийняв рішення, яке суперечить протоколу про адміністративне правопорушення, але не навів мотивів такого висновку і не послався на жодний доказ, який підтверджує таке рішення.

Суд першої інстанції, постановляючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП зазначив, що його вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 380969 від 15.08.2019; схемою місця ДТП та фототаблицею до неї; поясненнями свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні пояснила, що 14.08.2019 її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пішов вигулювати собаку породи лабрадор біля будинку АДРЕСА_1. Син їй пізніше розповів, що водій автомобіля Ніссан чорного кольору здійснив наїзд на собаку, яка сиділа на проїзді між будинками. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не зміг фізично відтягти собаку з дороги, він та інші діти, які були поруч, кричали ОСОБА_1 щоб він зупинився, однак останній продовжував рух та зупинився тоді, коли здійснив наїзд на собаку; поясненнями свідка ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що 14.08.2019 у вечірній час він спостерігав, як водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, здійснив наїзд на собаку. Зазначив, що поруч з собакою гралися діти. ОСОБА_1 виїхав з двору та намагався об`їхати собаку, однак вона схопилася не у той бік і потрапила прямо під колеса автомобіля.

На підставі вказаних доказів суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Peugeot 3008 н/з НОМЕР_1 , під час виникнення небезпеки (перешкоди у вигляді домашньої тварини, собаки), яку він об`єктивно спроможний був виявити, не зменшив швидкість до повної зупинки та не вжив заходів для безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив наїзд на домашню тварину (собаку), чим заподіяно матеріальну шкоду.

Інші докази, долучені до матеріалів справи не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні ДТП, яка сталась 15.08.2019.

Враховуючи викладене, суддя належним чином не з`ясував всі обставини справи, не зазначив, які саме порушення Правил дорожнього руху України, були вчинені ОСОБА_1 та які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши лише наявні матеріали у справі про адміністративне правопорушення, при цьому не надавши їм належної оцінки. У зв`язку з чим, суд першої інстанції, не звернув уваги на те, що фактичні обставини справи та наявні в матеріалах дані, безперечно не доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а тому потребували залучення фахівця в галузі автотехніки для з`ясування усіх обставин справи.

Отже, суддею порушено вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, тому такі порушення суттєво вплинули на прийняття рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

Підсумовуючи сукупність доказів, вважаю, що достатніх даних для визнання винуватою ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП до матеріалів справи не надано, тому апеляційний суд вважає необхідним постанову судді скасувати через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права і провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас