Провадження № 3/760/927/19
в справі № 760/8316/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Соловйова Євгена Вікторовича, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, працює директором з маркетингу ТОВ «Оксфорд-Медікал», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за фактом вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 447649 від 19.03.2018 року ОСОБА_1 19.03.2019 року о 08 год. 25 хв. керуючи автомобілем марки «Dodge Ram - 1500» д/з НОМЕР_1 , в м. Києві на Севастопольській площі 1, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з автомобілем марки «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_2 . При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дії водія автомобіля марки «Dodge Ram - 1500» д/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 кваліфікуються за ст. 124 КУпАП, так-як на думку правоохоронних органів нею були порушені вимоги п. 2.3 б, 13.3 ПДР.

03.07.2018 року в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнала та повідомила суду, що в день та час, коли сталася пригода, вона, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «Dodge Ram - 1500» д/з НОМЕР_1 , стояла на світлофорі, розташованому на перехресті Севастопольської площі та вулиці Народного ополчення, та, коли загорівся зелений дозволяючий сигнал руху, вона розпочала рух згідно напрямку по крайній лівій смузі руху, та невдовзі відчула сильний удар через те, що здійснила зіткнення із автомобілем «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_2 , який рухався на великій швидкості повз перехрестя. Автомобіль «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_2 розвернуло на 180 градусів.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 під керуванням якого був автомобіль марки «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_2 , будучи допитаним 03.07.2018 року в судовому засіданні, зазначив, що рухався по вулиці Народного Ополчення в бік Повітрофлотського проспекту зі швидкістю 40 км/год, та перетинав регульоване перехрестя на зелений миготливий сигнал, в крайній лівій смузі руху, та після перетину перехрестя відчув раптовий удар у задню ліву частину автомобіля.

У підтвердження даної обставини надав диск з відеозаписом камери зовнішнього спостереження, який був наявний в його розпорядженні.

Судом було встановлено, що надані учасниками дорожньо-транспортної пригоди пояснення під час складання адміністративного матеріалу різняться щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.

До того ж, 03.07.2018 року при детальному аналізі наданого запису з камер спостереження в судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 дійсно стояла на світлофорі, розташованому на перехресті Севастопольської площі та вулиці Народного ополчення, та, коли загорівся зелений - дозволяючий сигнал руху, вона, синхронно з іншими транспортними засобами, розпочала рух.

При цьому, із тих же камер спостереження вбачається, що інший учасник ДТП - ОСОБА_2 під керуванням якого був автомобіль марки «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_2 рухався в той час, як інші автомобілі в його смузі руху зупинились, та, з огляду на неможливість одночасного ввімкнення дозволяючи сигналів руху на світлофорних об`єктах різних напрямків у суду, наявні підстави вважати щодо порушення також і з боку водія ОСОБА_2 п.п. 2.3 «б», 12.1, 8.7.3Г Правил дорожнього руху України, тобто руху в межах населеного пункту із значно перевищеною швидкістю та проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Виходячи з викладеного вище, на підставі постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 03.07.2018 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України, повернуто до Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП України для доопрацювання.

Після доопрацювання Управління патрульної поліції у м. Києві повернуло до суду матеріали справи № 760/8316/18 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та надало довідку в якій зазначено, що хоча ОСОБА_1 розпочала рух на перехресті при ввімкненні дозволяючого рух сигналу світлофора, однак в своїх діях повинна була керуватись вимогами п. 10.1 ПДР України (а.с. 49), так-як вимога цього пункту передбачає повну відповідальність водія, який розпочинає рух, перестроювання або змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 447649 від 19.03.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було складено за порушення нею п. 10.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, в діях ОСОБА_2 встановлено порушення вимог п. 2.3 б, 8.7.3 г ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, в зв`язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення БД№319328 від 24.09.2018 року.

19.12.2018 року постановою Солом`янського районного суду м. Києва було задоволено клопотання ОСОБА_2 про призначення судової автотехнічної експертизи, проведення якої доручено експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Київ, вул. Смоленська, 6).

11.02.2019 року до Солом`янського районного суду м. Києва від Заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Т.Д. Голікової надійшло клопотання про забезпечення проведення ОСОБА_2 оплати призначеної експертиз на підставі надісланого рахунку, так-як саме на нього відповідно до постанови суду було покладено обов`язок по оплаті.

Проте, ОСОБА_2 не було оплачено проведення експертизи про яку ним було заявлено та задоволено судом, в зв`язку з чим постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 19.12.2018 року залишилась без виконання, а експертиза уповноваженим на те органом проведена не була.

Натомість, ОСОБА_2 було надано висновок експерта Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1665-19 від 24.04.2019 року в якому зазначається, що у заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих заявою вихідних даних, невідповідностей в діях водія автомобіля «Toyota Corolla» ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України, які могли б знаходитись у причинному зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою, не вбачається.

При цьому, у заданій дорожньо-транспортній ситуації, при заданих заявою вихідних даних, в діях водія автомобіля «Dodge Ram» ОСОБА_1 вбачаються невідповідності до вимог п. 10.1., 16.5. Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

До суду ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, клопотань про перенесення судового засідання не подавала.

В свою чергу, захисник ОСОБА_1 - адвокат Соловйов Є.В., зауважив про не визнання нею вини в вчиненні адміністративного правопорушення за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Суд, заслухавши думку учасника справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного висновку.

Згідност ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а такожстатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення статті 245 КУпАП визначають, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо наданого ОСОБА_2 висновку експерта Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1665-19 від 24.04.2019 року яким встановлено, що в діях водія автомобіля «Dodge Ram» ОСОБА_1 вбачаються невідповідності до вимог п. 10.1., 16.5. Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, то суд зазначає наступне.

З аналізу положень Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз вбачається, що висновок експерта як один із видів доказів варто розглядати як сукупність фактичних даних, встановлених в результаті дослідження матеріальних об`єктів, явищ та процесів, які містять інформацію про обставини справи, проведеного особою, яка має спеціальні знання у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Висновок експерта повинен бути належним чином вмотивованим, що складає процесуальну гарантію їх обґрунтованості, а це, у свою чергу, гарантує їх вірогідність.

Одним із основних доказів по даній справі є вказанй висновок експерта. У даному випадку, якщо він не відповідає вимогам чинного законодавства щодо порядку проведення експертиз, то такий експертний висновок не може бути розцінений судом у якості доказу.

Висновок експерта оцінюється також з точки зору того, чи були представлені експерту необхідні та вірогідні матеріали; чи проведено експертне дослідження у повному обсязі.

Як вбачається з наданого висновку експерта, обставини події та вихідні дані для проведення експертизи були взяті лише з заяви ОСОБА_4 , а саме схема ДТП, дані про пошкодження автомобілів, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , довідки Солом`янського районного суду м. Києва.

Проте, в якості обставин справи та вихідних даних для дослідження експерту не було надано протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , запис з камер спостереження з яких вбачається, що ОСОБА_2 під керуванням якого був автомобіль марки «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_2 рухався на жовтий сигнал світлофору, довідки КП «Центр організації дорожнього руху» про стан технічних засобів регулювання дорожнього руху по площі Севастопольській поблизу буд. № 1 станом на 19.03.2018 року.

Таким чином, дії ОСОБА_4 по самостійному відбіру початкових даних із матеріалів справи лише про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розцінюються судом, як умисне не надання експерту необхідних та вірогідних матеріалів, в зв`язку з чим у суду відсутні законні підстави приймати за належний та обґрунтований висновок експерта Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1665-19 від 24.04.2019 року, як доказ порушення ОСОБА_1 п. 10.1., 16.5. Правил дорожнього руху України, та відсутності в діях ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху України, які могли б знаходитись у причинному зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою.

Також суд враховує, те, що висновок експерта Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1665-19 від 24.04.2019 року, проведений самим інститутом судових експертиз, без попередження експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків, тому такий висновок не може братися судом як належний та допустимий доказ.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у висновку експерта Дніпропетровського науково - дослідного інституту судових експертиз № 1665-19 від 24.04.2019 року про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є сумнівними з вищезазначених у судовому рішенні підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява N 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

При цьому, судом враховано, що вимоги п. 10.1 ПДР України передбачають повну відповідальність водія, який розпочинає рух, перестроювання або змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру.

До цього ж, згідно з п. п. 1.4, 1.5Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином, вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 447649 від 19.03.2018 року, що міститься в матеріалах справи, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, відео з камер спостереження, довідкою про результати додаткової перевірки адміністративної справи № 760/8316/18 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, а тому вважаю, що дії ОСОБА_1 знаходяться в причинному зв`язку з ДТП та його наслідками.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

Суд звертає увагу на те, що не визнання ОСОБА_1 своєї винуватості у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд оцінює як спосіб захисту, оскільки вважає, що її вина повністю доведеною наведеними вище доказами та розцінює це, як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

На підставі наведених вище доказів, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Проте, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу.

Згідно ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Встановлено, що на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились так-як адміністративне правопорушення вчинене 19.03.2018 року і протокол про адміністративне правопорушення складено 19.03.2018 року, тому на момент розгляду справи судом минуло більш ніж три місяці з дня вчинення правопорушення, в зв`язку з чим суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38, п.7 ст. 247 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.Б. Зелінська