Провадження № 3/127/6154/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

за участю представника Вінницької митниці ДФС Вихристюк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці матеріали, які надійшли від Вінницької митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0244/40100/19 від 04 березня 2019 року 24 лютого 2018 року о 22.36 год. на митну територію України в пункті пропуску «Могилів-Подільський», м/п «Дністер» Вінницької митниці ДФС громадянином ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» було ввезено автомобіль «RENAULT LAGUNA», номерні знаки LT НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 . Під час митного контролю даний громадянин до митного оформлення надав, як підставу для ввезення транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб НОМЕР_3 та доручення на право користування транспортним засобом від 02 лютого 2018 року під № G-253, посвідчене нотаріусом Р. Литва GINTE KUZABA VICIENE.

15 січня 2019 року в Вінницьку митницю на запит № 1353/02-80-20-03 від 10 квітня 2018 року надійшов лист № 397/7/99-99-20-02-01-17 (вх. № 99/7/02-80/3), в якому повідомлено про отримання відповіді митних органів Р. Литва № (20.3/15)3В-10214 від 10 грудня 2018 року, в якій зазначено, що доручення на право користування транспортним засобом 12-нотаріальним бюро м. Каунас не складалося і не підтверджувалося.

ОСОБА_3 . Р ОСОБА_4 Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) надав митному органу, як підставу для переміщення транспортного засобу «RENAULT LAGUNA», номерні знаки LT НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , через митний кордон України доручення на право користування транспортним засобом від 02 лютого 2018 року під № G-253, що містить ознаки підробки.

Таким чином, громадянин ОСОБА_5 Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перемістив через митний кордон України товар: «RENAULT LAGUNA», номерні знаки LT НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару, підробленого документу, а саме доручення на право користування транспортним засобом від 01.02.2017 року під № G-253.

Представник Вінницької митниці ДФС Вихристюк В.Д. в судовому засіданні не заперечувала проти розгляду справи за відсутності громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), зазначивши, що на адресу, повідомленою даною особою митному органу, своєчасно та відповідно до чинного законодавства надсилалися повістки про місце, дату та час розгляду справи, однак особа до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надала. Просила визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, а саме транспортного засобу, - безпосереднього предмету порушення митних правил з конфіскацією автомобіля або ж у випадку неможливості конфіскації автомобіля стягнути вартість транспортного засобу відповідно до ст. 541 Митного кодексу України.

Заінтересована особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся належним чином. В матеріалах справи містяться заперечення ОСОБА_6 на матеріали адміністративної справи у відношенні ОСОБА_1 . Заперечення мотивовані тим, що ОСОБА_6 з 01.03.2019 року являється законним власником вказаного транспортного засобу, який був придбаний ним згідно договору купівлі-продажу від 04.02.2019 року, укладеного ним з гр. ОСОБА_7 у відповідності до чинних вимог законодавства Р. Литви, пройдено всі передбачені законодавством України митні процедури та з цих підстав проведено реєстрацію його права власності на даний транспортний автомобіль. А тому провадження по дані справі просив закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не з`явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи містяться судові повістки та відповідні поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи до суду не надав.

Вислухавши думку представника Вінницької митниці, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відповідні відомості.

Відповідно до п. 57 ст. 4 Митного кодексу України товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

Частиною 1 статті 483 Митного кодексу України встановлено адміністративну відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зазначені порушення тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України, а згідно вимог ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина громадянина ОСОБА_5 Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про порушення митних правил № 0244/40100/19 від 04.03.2019 року, повідомленням митних органів Р. Литва, службовою запискою головного інспектора відділу оперативного реагування УПМП та МВ Вінницької митниці ДФС Валігурської Н.К.

Крім того 15 січня 2019 року в Вінницьку митницю на запит № 1353/02-80-20-03 від 10 квітня 2018 року надійшов лист № 397/7/99-99-20-02-01-17 (вх. № 99/7/02-80/3), в якому повідомлено про отримання відповіді митних органів Р. Литва № (20.3/15)3В-10214 від 10 грудня 2018 року, в якій зазначено, що доручення на право користування транспортним засобом 12-нотаріальним бюро м. Каунас не складалося і не підтверджувалося.

Дана відповідь отримана від компетентного органу Р. Литви, на підставі Протоколу ІІ про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, яка набрала законної сили 01.09.2017 року, а тому є належним та допустимим доказом.

Викладене свідчить про те, що громадянин ОСОБА_5 Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) надав митному органу, як підставу для переміщення транспортного засобу «RENAULT LAGUNA», номерні знаки LT НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , через митний кордон України доручення на право користування транспортним засобом від 02 лютого 2018 року під № G-253, що містить ознаки підробки.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

При цьому, суд враховує і те, що громадянин Р ОСОБА_4 Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), будучи викликаним до відповідного митного органу для надання пояснень з приводу порушення митних правил під час складання протоколу, а також будучи викликаним до суду, у визначений час не з`явився, про причини неявки не повідомив, жодних письмових пояснень не надав.

На підставі викладеного, суд, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним доказам у справі, дійшов висновку про наявність в діях громадянина ОСОБА_5 Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 335 Митного кодексу України під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості при перевезенні автомобільним транспортом, зокрема: документи на транспортний засіб, а саме, ті, що містять відомості про його державну реєстрацію (національну належність).

Згідно вимог ст. 336 Митного кодексу України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митного органу зокрема, шляхом, перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

З аналізу положень ч. 6 ст. 265 Митного кодексу України, декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 266 Митного кодексу України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

У відповідності до ч. 3 ст. 461 Митного кодексу України, за порушення митних правил може бути накладене таке адміністративне стягнення: конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Статтею 465 цього Кодексу встановлено, що конфіскація як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у примусовому вилученні товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу, і безоплатній передачі їх у власність держави. При цьому моторні транспортні засоби та несамохідні транспортні засоби, що буксируються ними, розглядаються як самостійні об`єкти конфіскації. Конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України. Конфіскація товарів, транспортних засобів, зазначених у п. 3 ст. 461 цього Кодексу, застосовується незалежно від того, чи є ці товари, транспортні засоби власністю особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до положень ч. ч. 1-2, 4 ст. 511 Митного кодексу України товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил № 0244/40100/19 від 04.03.2019 року та інших матеріалів справи, автомобіль «RENAULT LAGUNA», номерні знаки LT НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , вилучений не був.

Вказаний транспортний засіб заявлений в митний режим «ІМ 40» за ЕМД № UA408010/2019/9238 від 07.02.2019 року, одержувач: громадянин ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , паспорт гр. України КР631364 Ленінським РВ УМВС України У Чернівецькій області).

З електронної декларації від 07.02.2019 року вбачається, що транспортний засіб «RENAULT LAGUNA», номерні знаки LT НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 було розмитнено Вінницькою митницею ДФС.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що автомобіль «RENAULT LAGUNA», номер (кузова, шасі) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , дата першої реєстрації 01.03.2019 року, дата реєстрації 01.03.2019 року, 2002 року випуску, зареєстрований за власником ОСОБА_6 .

Санкцією ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України встановлена адмінстративна відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. (п. 57 ст. 4 Митного кодексу України).

Згідно з п. 57, п. 60 ст. 4 Митного кодексу України поняття транспортного засобу особистого користування, яким є автомобіль «RENAULT LAGUNA», номерні знаки LT НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , охоплюється поняттям товару.

Згідно звіту № 1333/19 про визначення вартості транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України вартість автомобіля RENAULT LAGUNA, рік випуску 2002, ідентифікаційний номер № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1870 см. куб., станом на 13.03.2019 року складає 774,00 євро., що згідно курсу складає 25722,34 грн.

Суд зазначає, що аналіз норм Митного кодексу України дає підстави для висновку, що кожна особа, яка перетинає державний кордон України, зобов`язана пройти процедуру митного огляду та повно і правильно дати митним органам вичерпну інформацію про переміщувані нею через кордон предмети й товари, а у передбачених законом випадках здійснити процедуру декларування. Відповідальність за порушення норм митного законодавства покладається на цю особу, за виключеннями, які прямо передбачені Митним кодексом і які ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в даному випадку не стосуються.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вчинив дії, спрямовані на переміщення автомобіля «RENAULT LAGUNA», номерні знаки LT НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товару, підробленого документу, а саме, доручення на право користування транспортним засобом від 02.02.2018 під № G-253.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст. ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Розглянувши дану справу, відповідно до положень ч. 2 ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставин, що пом`якшують відповідальність та обставин, що відповідно до положень ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При цьому суд також враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, ступінь її вини.

За таких обставин, аналізуючи зазначені вище норми законодавства, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме транспортного засобу.

Що стосується конфіскації транспортного засобу автомобіля «RENAULT LAGUNA», номерні знаки LT НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , суд зазначає таке.

Санкцією ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України передбачено накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Така конфіскація, відповідно до ст. 465 Митного кодексу України, може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що автомобіль «RENAULT LAGUNA», номер (кузова, шасі) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , дата першої реєстрації 01.03.2019 року, дата реєстрації 01.03.2019 року, 2002 року випуску, зареєстрований за власником ОСОБА_6 .

Враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що застосування конфіскації автомобіля в даному випадку буде надмірним, оскільки за її застосування не буде досягнуто справедливого балансу між інтересами суспільства та особи, зокрема власника ОСОБА_6 , який його придбав на законних підставах.

Крім того, суд зазначає, що згідно ч. ч. 1-2 ст. 541 Митного кодексу України постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем в установленому законом порядку. У разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил, державним виконавцем за рішенням суду в установленому законом порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.

Таким чином, враховуючи доведеність вини ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд вважає за необхідне застосовувати до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) стягнення в межах санкції статті даної норми у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме транспортного засобу та із стягненням вартості даного транспортного засобу.

На думку суду, застосування такого адміністративного стягнення буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 257, 265, 266, 335, 336, 458, 461, 465, 467, 483, 486, 487, 483, 489, 511 Митного кодексу України, ст. ст. 16, 40-1, 283 - 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил - автомобіля «RENAULT LAGUNA», номерні знаки LT НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , шо становить 25722 (двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять дві) гривні 34 копійки та із стягненням вартості даного транспортного засобу в розмірі 25722 (двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять дві) гривні 34 копійки

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя