Справа № 359/2519/19
Провадження № 3/359/1011/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., за участі захисника Синяченка В.П., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у м. Борисполі Київської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, по відношенню до ОСОБА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії БД №213646 10.03.2019 в м. Бориспіль по вул. Київський Шлях, 73, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння було проведено на місці зупинки транспортного засобу, результат 1,30 проміле, у зв`язку з чим відносно нього і був складений протокол про адміністративне правопорушення за порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України.

Під час розгляду справи захисник, особи яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 , повідомив суду про наявність підстав для направлення адміністративного матеріалу до Батальйону патрульної поліції в м.Борисполі УПП в Київській області ДПП НП України на додаткову перевірку, зокрема у зв`язку з порушеннями під час складання протоколу. Крім того, він зауважив, що зі слів ОСОБА_1 на місці складення протоколу був лише один свідок, інший пішов оскільки поспішав у справах і проведення огляду було розпочато без участі одного свідка, до того ж в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом, а чек з приладу драгер не містить відомостей про те до якого протоколу він був складеним.

При підготовці до розгляду зазначеної справи було встановлено, що остання не може бути призначена до розгляду і підлягає поверненню на доопрацювання для усунення недоліків, виходячи з наспаних підстав.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання, зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Порядок огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП відповідно до ч. 2 якої, огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року N 1452/735 зареєстрованої в Міністерстві юстиції 11.11.2015 року за N 1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння. Лише за наявності ознак, передбачених п. 3 розділу 1 Інструкції поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння. Ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; г) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД №213646 10.03.2019, який був складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в протоколі не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння.

Відсутність вказаних ознак, безпідставність вимог щодо проходження медичного огляду виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а саме керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

До такого висновку суд приходить у зв`язку з тим, що чек з приладу драгер який долучений до матеріалів справи не містить жодних відомостей у графі «ДО ПРОТОКОЛУ №», що вказує у сукупності на недоведеність його належності як доказу у даній справі.

Крім того, роздруківка чеку з приладу драгер також не співпадає з часом проведення огляду який зазначений на відеозаписі.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП п. 7 р.1 відповідної Інструкції та п. 6 ч. 3 Порядку лише той водій транспортного засобу, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або при його незгоді з результатами такого огляду, проведеного поліцейським, підлягає направленню для проведення огляду у закладі охорони здоров`я.

При цьому, в матеріалах справи наявне направлення для проведення огляду у заклад охорони здоров`я, що ставить під сумнів зібрані у справі докази, щодо визнання вини водієм ОСОБА_1

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції "з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, слід відмітити і те, що під час перегляду відеозапису, який був долучений працівниками поліції, судом встановлено, що процедура огляду на стан сп`яніння було розпочата за присутності лише одного свідка, а будь-які докази залучення іншого свідка на відеозаписі відсутні, а тому суд критично ставиться до пояснень свідків та вважає за необхідне в ході доопрацювання матеріалів справи відібрати додаткові пояснення щодо присутності свідків на місці проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів водія ОСОБА_1

Також слід відмітити, відсутність в матеріалах справи підтвердження факту здійснення керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 .

Крім того, пунктом 4 розділу 7 цієї Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 встановлено, що поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП - довідку про належність транспортного засобу.

Вивчивши матеріали справи встановлено, що при направленні адміністративного матеріалу не було долучено до матеріалів копію водійського посвідчення на ім`я водія, а також довідки про наявність чи відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, слід прийти до висновку, що надані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП містять суттєві суперечності та неточності, що можуть свідчити про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Це в свою чергу унеможливлює подальший розгляд справи в суді з предмету з`ясування належності і допустимості доказів по справі.

Зазначені вище недоліки не дають можливості суду встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи. За наслідками таких встановлених недоліків у суду немає можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути дану справу та прийняти по справі законне й обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає поверненню до Батальйону патрульної поліції в м.Борисполі УПП в Київській області ДПП НП України на доопрацювання, в ході якого необхідно усунути зазначені вище недоліки у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 245, 256, 266, 278 КУпАП суддя,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернути на доопрацювання до Батальйону патрульної поліції в м.Борисполі УПП в Київській області ДПП НП України для усунення вищевказаних недоліків та перевірки обставин, зазначених у постанові.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Кабанячий