Справа № 326/61/19
Провадження № 3/326/58/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року м. Приморськ
Суддя Приморського районного суду Запорізької області Каряка Д.О., при секретарі судового засідання Кузякіної К.М., за участю прокурора Ткаченка О.В., особи, відносно якої складено адміністративні протоколи ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративних справ, які надійшли з Управління захисту економіки в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, яка народилася 13 березня 1974 року в м. Приморську Запорізької області, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_1, розлучену, працюючу головою Приморської міської ради, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстровану та проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася;
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,
Згідно протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, використовуючи свої повноваження міського голови, діючи умисно, усвідомлюючи наявність реального конфлікту інтересів, порушила вимоги, передбачені ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: маючи суперечність між її приватним інтересом зумовленим особистим майновим інтересом та службовими повноваженнями, прийняла участь у роботі 27-ої сесії Приморської міської ради та голосувала по питанню № 27 «Про встановлення умов оплати праці міському голові», при цьому не повідомила сесію міської ради про виникнення реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП а саме: неповідомлення особою, у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів; вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинених правопорушеннях не визнала та пояснила, що під час проведення сесії голосування відбувалося єдиним пакетом за структуру, чисельність та умови праці, а вона як міський голова повинна голосувати, бо це її робота.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що дії ОСОБА_1А мають склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, виходжу з наступного.
Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень. Тому суд вважає необхідним об`єднати справи № 3/326/58/2019 та № 3/326/59/2019 в одне провадження за № 3/326/58/2019.
Статтею 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Згідно з приміткою до цієї статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Тобто, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.
При цьому має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи; в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.
Відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VІІ від 14.10.2014 суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини 1 статті 3 цього Закону зобов'язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, приватний інтерес ОСОБА_1 полягає в отриманні нею заробітної плати за перебування на посаді міського голови Приморської міської ради Приморського району Запорізької області.
Суд вважає, що отримання заробітної плати є не приватним інтересом, а, відповідно до ст. 43 Конституції України, є конституційним правом на працю, яке передбачає отримання за цю працю заробітної плати. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку роботодавець сплачує працівнику за виконану ним роботу, її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.
Відповідно до ст.12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадова особа місцевого самоврядування має право на оплату праці залежно від посади, яку вона займає, рангу, який їй присвоєно, якості, досвіду та стажу роботи.
Тобто, на переконання суду, отримання заробітної плати не є приватним інтересом посадової особи місцевого самоврядування, а є її конституційним правом на працю та отримання заробітної плати.
Вирішення питання про структуру, чисельність, умови оплати праці міського голови віднесено до компетенції міської ради, та голосування ОСОБА_1 за прийняття такого рішення не містить складу ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та не є, на думку суду діями в умовах реального конфлікту інтересів.
Таким чином, судом встановлено відсутність у ОСОБА_1 конфлікту інтересів при прийнятті рішення № 27 прийнятого сесією Приморської міської ради від 26.06.2018, яким ОСОБА_1 встановлено премію в розмірі 35 відсотків від посадового окладу та надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 відсотків.
Слід також зазначити, що згідно з ч. 6 ст. 28, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» закони, що визначають повноваження органів місцевого самоврядування, мають передбачати порядок та шляхи врегулювання конфлікту інтересів службових осіб, діяльність яких вони регулюють.
Глава 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» регулює порядок формування, організацію роботи органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 1 ст. 59-1 «Конфлікт інтересів» глави 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання.
У даній нормі закону відсутні терміни «реальний конфлікт інтересів», «потенційний конфлікт інтересів» і не міститься заборони міському голові брати участь у прийнятті рішень; навпаки, передбачено, що міський голова бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою.
В протоколі ж навпаки ОСОБА_1 інкримінується як вчинення правопорушення прийняття нею участі у роботі сесії Приморської міської ради та голосуванню по питанню № 27 «Про встановлення умов оплати праці міського голови».
Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Крім того, аналізуючи протоколи про адміністративне правопорушення, суд вбачає, що в них відсутні посилання на мотиви чи мету вчинення правопорушення, не зазначено, в чому саме полягає конфлікт інтересів і які саме дії ОСОБА_1 свідчать про його наявність в розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»; на наявність умислу на вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією. Отже, відсутня суб'єктивна сторона даного правопорушення, яка є обов'язковою складовою будь-якого правопорушення.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших, визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, якими б підтверджувались об'єктивні та суб'єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями як міського голови.

Призначення на посаду міського голови не передбачає отримання будь-якої вигоди понад тієї, що прямо передбачена діючим законодавством України і є належною особі пропорційно посаді, яку вона займає, та обов'язків, які вона повинна виконувати.

Отже судом встановлено відсутність самого конфлікту інтересів між особистими інтересами ОСОБА_1 та її службовими повноваженнями як міського голови, тобто встановлення факту голосування ОСОБА_1 на сесії ради не є визначальним, ця обставина не впливає на встановлення її вини в інкримінованому правопорушенні.

При таких обставинах, в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 36, 172-7 ч. 1, ч. 2, 245, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи № 3/326/58/2019 та № 3/326/59/2019 в одне провадження за № 3/326/58/2019.

Провадження № 3/326/58/2019 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Приморський районний суд Запорізької області.

Суддя Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

Постанова набрала чинності «_____» ___________________ 2019 рік

Термін пред'явлення постанови до виконання «_____» ___________________ 2019 рік

21.02.19