Справа № 464/2765/19 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/671/19 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.

з участю: особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

прокурора - Вітковської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 30 травня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою судді Сихівського районного суду м. Львова 30.05.2019,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована - АДРЕСА_2 , працює інспектором ЛКП

ВОГП м. Львів,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави 384,20 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнана винною в тому, що вона, перебуваючи на службі в поліції з 20 квітня 2016 року та обіймаючи посаду інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Львові, маючи спеціальне звання лейтенант поліції, будучи звільненою зі служби в поліції 10 квітня 2017 року зобов`язана була до 00.00 год. 01 квітня 2018 року подати декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, однак в порушення вимог п.2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин лише 28 березня 2019 року подала таку декларацію.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження по даній справі.

Вважає, що постанова судді є незаконною, оскільки винесена судом який не мав повноважень на розгляд даної справи, оскільки вона перебувала у службових відносинах з ДПП України, а у Львівській області Департамент представлений Головним управлінням НП у Львівській області, юридичною адресою якого є м. Львів, пл. Генерала Григоренка 3, що належить до Галицького району м. Львова, відтак територіально юрисдикцією щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо апелянта був наділений Галицький районний суд м. Львова (оскільки місцем вчинення правопорушення виступала саме юридична адреса ГУНП у Львівській обл.). Таким чином, розгляд справи проводився судом з порушенням територіальної юрисдикції. З огляду на те, що постанова була винесена судом, який не був наділений компетенцією для її винесення, тобто з порушенням вимог законодавства у частині територіальної юрисдикції, а тому таке рішення є очевидно незаконним з огляду на наведений факт. Крім того на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції сплинув строк, передбачений ст. 38 КУпАП.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та пояснила, що про неподання нею відповідної декларації, при звільненні з посади інспектора Управління патрульної служби у м. Львові, довідалася з листа з НАЗК, який надійшов їй по пошті на адресу реєстрації в м. Черкаси 25 березня 2019 року. У зв`язку з цим нею 28.03.2019 було подано до 01 квітня 2019 року необхідну декларацію при звільненні. Розписка про ознайомлення із зобов`язанням подавати декларацію при звільнені нею було підписано разом з іншими документами при звільненні і в їх зміст вона не вникнула, а тому фактично не знала про необхідність подачі такої декларації. Наполягає, що розгляд справи повинен був здійснювати саме Галицький районний суд м. Львова

Прокурор Вітковська І.М. у суді апеляційної інстанції заперечила апеляційні вимоги ОСОБА_1 При цьому пояснивши, що днем вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією є 01.04.2018, тобто день несвоєчасної подачі декларації при звільнені. Днем виявлення правопорушення є 16.05.2019 - день складення протоколу. Тобто строк, встановлений ч. 3 ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, завершується 16.08.2019. Зазначила, що ОСОБА_1 сам факт подання декларації поза межами строку визначеного ст. 38 КУпАП, не заперечувала.

Заслухавши в суді апеляційної інстанції думку ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, міркування прокурора Вітковської І.М., яка заперечила апеляційні вимоги та просила залишити постанову судді першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та її вина у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частина 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Згідно ч. 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункту "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цією статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до положень п. 2, 5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №3, декларація суб`єкта декларування, визначеного в ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Визначення поняття «припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування» надано в «Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій» затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції, від 06.09.2016 №19, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.11.2016 за №1479/29609. Так, припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Незнання ОСОБА_1 положення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не звільняє її від юридичної відповідальності.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 наказом Департаменту патрульної поліції НП України №122 о/с від 07.04.2017 звільнена з 10.04.2017. Цього ж дня нею отримана трудова книжка (а.с. 13,15).

У протоколі про адміністративне правопорушення № 22 від 16 травня 2019 року, який складений старшим оперуповноваженим в ОВС Львівського управління ДВБ НП України підполковником поліції Титусом В.Ф., зазначено, що датою вчинення правопорушення є 28 березня 2019 року, а саме дата подачі декларації після звільнення. Датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, а саме 16 травня 2019 року. При цьому зазначено, що ОСОБА_1 повинна була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, після звільнення до 00:00 год. 01 квітня 2018 року, однак цього вчасно не вчинила.

Покликання апелянта про винесення постанови судом з порушенням територіальної підсудності, то таке не знайшло свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 подавала декларацію 28.03.2019 не як діючий працівник УПП у м. Львові, а як особа, яка припинила таку діяльність, тобто за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яка територіально відноситься до Сихівського району м. Львова. Таким чином справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянута Сихівський районний суд м. Львова в межах його територіальної юрисдикції за місцем її проживання.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 30 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена