1Справа № 335/7868/19 3/335/1313/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя районного суду м. ЗапоріжжяМакаров В.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України, відносно:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Берегомет, Вижинського району, Чернівецької області, заступника командира 1 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , майора, одруженого, із вищою освітою, ІНН: , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Майор ОСОБА_1 з 27.11.2017 року проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира 1 батальйону оперативного призначення.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статуту), майор ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року № 1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Поняття особливий період міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено,що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду.

У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

Демобілізація - це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно- рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, не завершився.

Під час проходження військової служби майор ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватися військової дисципліни.

Відповідно до ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції України, неухильно виконувати вимоги військових статутів.

Проте, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення наведених вище статутних обов`язків, майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, вчинив недбале ставлення до військової служби за наступних обставин.

10.05.2019 року та 14.05.2019 року на ранковому шикуванні під час перевірки наявності особового складу 1 батальйону оперативного призначення було виявлено відсутність майора ОСОБА_1 на службі, без поважних причин. На телефонні дзвінки останній не відповідав.

На службу майор ОСОБА_1 прибув лише наступного дня (11.05.2019 року, 15.05.2019 року) та пояснив свою відсутність тим, що він не бажає проходити службу у лавах Національної гвардії України.

Таким чином, майор ОСОБА_1 є заступником командира 1 батальйону оперативного призначення, і як наслідок відсутність заступника командира батальйону на службі суттєво підриває дисципліну та бойову готовність підрозділу в цілому.

Отже, за викладених вище обставин, через недбале ставлення старшого майора ОСОБА_1 до військової служби, командування військової частини НОМЕР_1 було змушено організувати пошук ОСОБА_1 крім того, останній 10.05.2019 року та 14.05.2019 року через відсутність на службі не виконував покладені на нього обов`язки та задачі військової служби, що вплинуло на ефективність виконання 1 батальйоном оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 завдань за призначенням.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні описаних дій визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив обставини вчинення адміністративного правопорушення, просив суд суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Частина 2 статті 172-15 КпАП України передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 172-15 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:
- протоколами №№ 20, 25 про вчинення адміністративного правопорушення;
- матеріалами службового розслідування по факту не виходу на службу 10.05.2019 року та 114.05.2019 року майора ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 1721-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у відповідності зі ст. 33 КУпАП враховуються характер вчиненого ним правопорушення; особу порушника, ступінь його вини, майновий стан тощо.
Враховуючи особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у межах санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що буде згідно ст. 23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганнявчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 1 п. 12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», із змінами, суд,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КпАП України.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2 465 гривень 00 копійок.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору.
Роз`яснити ОСОБА_1 що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя В.О. Макаров