Справа № 359/1560/19
Провадження 3/359/697/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 м.Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. Кабанячий Ю.В., за участі прокурора Добривечір К.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Національного агентства з питань запобігання корупції, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Бориспіль Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, про скоєння ним правопорушення, передбаченого ст. 1726 ч.1 КпАП України

в с т а н о в и в :

З даних протоколу про адміністративне правопорушення №44-01/86/19 від 14.02.2019 слідує, що відповідно до Наказу начальника Київської митниці ДФС України від 03.03.2016 № 215-0 «Про переведення» ОСОБА_1 переведено з 03.03.2016 на посаду головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури.

Згідно з наказом начальника в.о. начальника Київської митниці ДФС України від 04.09.2017 № 608-О «Про звільнення ОСОБА_1» ОСОБА_1 звільнено з посади головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури з 04.09.2017.

Відповідно до частини першої статті 569 Митного кодексу України - працівники органів доходів і зборів є державними службовцями.

Таким чином, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону ОСОБА_1 є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону.

Тому, згідно з абзацом п'ятнадцятим частини першої статті 1, абзацом другим частини другої статті 45 Закону, приміткою до статті 1726 КУпАП ОСОБА_1 є суб'єктом декларування та суб'єктом правопорушення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний, зокрема, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Абзацом другим частини другої статті 45 Закону визначено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Враховуючи зазначене, особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до Закону) є суб'єктами декларування.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб'єкта декларування, який припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 за № 959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб'єктом декларування на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи особою, на яку розповсюджується дія Закону, зобов'язаний був до 00 годин 00 хвилин 01.04.2018 подати декларацію, особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік ОСОБА_1 подав 12.02.2019 о 16 год. 32 хв., після направлення Національним агентством повідомлення про факт неподання декларації від 12.02.2019 № 44-01/9823/19.

Згідно послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 дії по заповненню декларації за 2017 рік розпочав лише 12.02.2019. Таким чином, у період з 01.01.2018 по 01.04.2018 ОСОБА_1 жодних дій у Реєстрі не вчиняв. Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію, за 2017 рік, не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_1 в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону, а також рішень Національного агентства від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 (зі змінами), від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 1726 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що обставини вчинення ОСОБА_1 корупційних діянь встановлені, а тому його необхідно визнати винним та притягнути до відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 1726 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до відповідальності адвокат Білик Г.І. заявив клопотання про закриття провадження у справі в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, з тих підстав, що дане правопорушення було виявлено НАЗК ще 04.10.2018, що підтверджується даними відповідного повідомлення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: даними, що містяться протоколі про адміністративне правопорушення №44-01/86/19 від 14 лютого 2019 (а.с.1-6); даними інформаційної довідки про встановлення факту несвоєчасного подання декларації (а.с.7), даними витягу щодо послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.8-9); даними витягу зі списку декларацій (а.с.10); даними особової картки ОСОБА_1 (а.с.12-15); даними попередження про спеціальні обмеження, щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби (а.с.19-20, 25-26); витягом з наказу № 833-к від 21.10.2010 року про призначення ОСОБА_1 на посаду головного інспектора сектора автотранспортного забезпечення Київської митниці ДФС (а.с.21); даними витягу з наказу від 03.03.2016 № 215-0 про переведення ОСОБА_1 на посаду головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Київської митниці ДФС (а.с.30-31); даними наказу від 04.09.2017 № 608-О про звільнення ОСОБА_1 ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури з 04.09.2017 (а.с.34-35); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.37-38);

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повязаного з корупцією.

Оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що дії правопорушника за частиною 1 статті 1726 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_1 будучі субєктом декларування, в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII та підпункту 2 пункту 5 розділу ІІ рішення Національного агентство з питань запобігання корупції №2 та № 3 від 10.06.2016 (із змінами та доповненнями), своєчасно не подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з цим, відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, № 11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» визначено, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст.7,254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.278 КУпАП орган /посадова особа/ при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали. Якщо підготовку до розгляду справи здійснює особа, що розглядає справу одноособово, то вона має право на цьому етапі припинити провадження у справі.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

В судовому засіданні захисником особи, яка притягується до відповідальності адвокатом Біликом Г.І. було надано повідомлення департаменту перевірки декларації та моніторингу способу життя НАЗК, з якого слідує, що про факт неподання декларації ОСОБА_1, як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік було відомо ще 04.10.2018. З огляду на це, слід прийти до висновку, що на моменту розгляду справи про корупційне правопорушення строки, передбачені ч.3 ст.38 КУпАП сплили, оскільки було встановлено, факт його виявлення 04.10.2018, тому у відповідності до вимог ст.247 КУпАП приходжу до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 1726 ч.1, ст.ст. 245,247, 265, 278, КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження в частині накладення стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 1726 ч.1 КпАП України закрити за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.3 статті 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий