П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1102/19

Номер провадження 3/184/448/19

24 червня 2019 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Малашина Ю.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли від головного управління держпраці у Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН: НОМЕР_1 , працює: фізична особа підприємець, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ДН-2032/268/АВ/П/ПТ від 16.04.2019 року ОСОБА_1 , 16.04.2019 року, будучи фізичною особою підприємцем, відповідальною особою за додержання законодавства про працю України, допустив інші порушення вимог законодавства вимоги ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що у ФОП ОСОБА_1 є випадки виплати заробітної плати за першу половину місяця менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Так наприклад: Посадовий оклад стропальників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у лютому 2018 року встановлено у розмірі 3950,00 гри. (згідно Наказу «Про підвищення окладу» № 1 від 01.01.2018. Аванс за лютий 2018 року було нараховано та виплачено 20.02.2018 відповідно «Платіжної відомості» №03 від 20.02.2018у розмірі 1800,00 грн. при фактично відпрацьованих працівником 13-ти днях (104 години) при нормі тривалості робочого часу на лютий 2018 - 20 днів (160 год.);

Посадовий оклад стропальників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у квітні 2018 року встановлено у розмірі 3950,00 грн. (згідно Наказу «Про підвищення окладу» № 1 від 01.01.2018. Аванс за лютий 2018 року було нараховано та виплачено 20.02.2018 відповідно «Платіжної відомості» №07 від 20.02.2018у розмірі 1800,00 грн. при фактично відпрацьованих працівником 13-ти днях (104 години) при нормі тривалості робочого часу на квітень 2018 19 днів (152 год.);

Посадовий оклад стропальників ОСОБА_1 у вересні 2018 року встановлено у розмірі 4000,00 грн. (згідно Наказу «Про підвищення окладу» № 3 від 01.08.2018. Аванс за вересень 2018 року було нараховано та виплачено 20.09.2018 відповідно «Платіжної відомості» №17 від 20.09.2018 у розмірі 2000,00 грн. при фактично відпрацьованих працівником 13-ти днях (104 години) при нормі тривалості робочого часу на вересень 2018 - 20 днів (160 год.);

Посадовий оклад стропальників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у лютому 2019 року встановлено у розмірі 4400,00 грн. (згідно Наказу «Про підвищення окладів працівникам» № 1 від 01.01.2019. Аванс за вересень 2018 року було нараховано та виплачено 20.02.2019 відповідно «Платіжної відомості» №03 від 20.02.2018 у розмірі 2200,00 грн. при фактично відпрацьованих ч працівником 13-ти днях (104 години) при нормі тривалості робочого часу на лютий 2019 - 20 днів (160 год.);

Вище викладене свідчить, що ФОП ОСОБА_1 порушує вимоги ч. З ст. 115 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 із змінами і доповненнями та ч. З ст.24 ЗУ «Про оплату праці» № 108 від 24 березня 1995 року відповідно до якої: «Розмір заробітної плати за першу половину місяця становить не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника».

Відповідальний за вказані порушення вимог трудового законодавства внаслідок невиконання вимог ч. З ст. 24 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 із змінами і доповненнями та ч.З ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» №108- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , за що передбачена адміністративна відповідальність згідно вимог ч. 1 ст.41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та просив закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Інспектор праці ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї не явки в суд, не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, а саме протокол №ДН-2032/268/АВ/П/ПТ від 16.04.2019 року, витяг з акту №ДН-1896/268/АВ від 02.04.2019 року, письмові пояснення ОСОБА_1 та додані до нього додатки, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Так, протокол має суттєві неточності, а саме інспектор вказує, що працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аванс за вересень 2018 року було нараховано та виплачено 20.02.2019 року відповідно «Платіжної відомості» №03 від 20.02.2018 у розмірі 2200,00 грн .

Крім того в протоколі вказано стропальника ОСОБА_1 (тобто саму фізичну особу підприємця, відносно якого складеного протокол) та розміри здійснених йому нарахувань, як фізичній особі.

Посилання інспектора на випадки виплати ОСОБА_1 заробітної плати найманим працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника за лютий та вересень 2018 року, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки були повністю спростовані наданими ОСОБА_1 відомостями виплати авансу та заробітної плати за лютий та вересень 2018 року, де чітка вказано кількість відпрацьованих фактично днів вищевказаними працівниками та розмір виплаченого їм авансу.

Разом з тим, додані до протоколу документи належно не завірені, що унеможливлює їх прийняття судом в якості належних та допустимих доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, зокрема, допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення, тощо.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення

Зокрема, у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ висловив свою позицію щодо дій національного суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам національного законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, факти викладені в протоколі не знайшли свого підтверження в судовому засіданні, у зв`язку з чим на підставі п.1 ст.247 КУпАП провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. п.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина