Справа № 141/217/19
Провадження № 33/801/576/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк один рік та стягнуто 384, 20 грн судового збору на користь держави.

Не погодившись з цією постановою, 15 червня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на її апеляційне оскарження та скасувати її.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник зазначив, що розгляд справи у Іллінецькому районному суді Вінницької області відбувся 16 травня 2019 року без його участі, копію оскаржуваної постанови скаржник отримав 01 червня 2019 року, проте у зв`язку з хворобою з 04 червня 2019 року по 14 червня 2019 року він не міг подати апеляційну скаргу вчасно.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення постанова Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2019 року направлялася ОСОБА_1 на адресу його проживання та була вручена адресату 01 червня 2019 року (а. с. 46).

Відповідно до довідки № 473/19, виданої Комунальною організацією Олександрівська клінічна лікарня м. Києва, ОСОБА_1 з 04 червня 2019 року по 14 червня 2019 року знаходився на лікуванні в умовах стаціонару (а. с. 59).

Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2019 року необхідно задовольнити, оскільки з наведених вище обставин, які підтвердженні належними доказами, видно, що ОСОБА_1 пропустив визначений законом строк з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема ст. 251, ч. 1 ст. 256, ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок № 1103).

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Хміль Вячеслав Миколайович, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав зазначених у цій скарзі.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 262746 від 19 лютого 2019 року, складеного начальником СРПП Оратівського ВП капітаном поліції Давидюком Павлом Миколайовичем, 19 лютого 2019 року о 12 год 20 хв по вул. Перемоги в с. Заруддя Оратівського району Вінницької області, ОСОБА_1 , керував автомобілем «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою алкотестеру Драгер, тест № 1702, з результатом 0,21‰, чим порушив підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

У протоколі серії БД № 262746 від 19 лютого 2019 року ОСОБА_1 надав пояснення, що випив пляшку пива, після чого керував транспортним засобом, з протоколом згоден.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд проведений за допомогою ALKOTEST 6810 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, нерозбірлива мова. Результати огляду на стан сп`яніння позитивні - 0,21 ‰. З результатами ОСОБА_1 згоден. Огляд відбувався за участю двох свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а. с. 4).

Результат тесту № 1702 - 0,21 ‰. (а. с. 3).

З пояснень свідків вбачається, що 19 лютого 2019 ОСОБА_1 пройшов тест на алкотестері Драгер з результатом 0, 21‰, тобто водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, від повторного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я водій відмовився (а. с. 5-6).

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 19 лютого 2019 року, вона зобов`язалась доставити транспортний засіб «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував її батько в стані алкогольного сп`яніння та був відсторонений працівниками поліції від керування (а. с. 7).

Згідно зі звітом про тестування на встановлення факту вживання психоактивних речовин за допомогою імунохроматографічного аналізу, проведеного ТОВ «МЕДАКОМ» 19 лютого 2019 року о 14 год. 15 хв. у ОСОБА_1 , за результатами лабораторних досліджень, слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі не виявлено (а. с. 41).

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 262746 від 19 лютого 2019 року, підписаного ОСОБА_1 , останній був ознайомлений з його змістом, та отримав його копію, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв, водночас зазначив, що випив пляшку пива, після чого керував транспортним засобом, з протоколом згоден. У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння він також зазначив, що з результатами алкотестеру Драгер згоден.

Вказані обставини не спростовані апелянтом належними та допустимими доказами, отже доводи його апеляційної скарги про відсутність вини та порушення поліцейськими ст. 266 КУпАП є необґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наданий захисником Богатира В.В. висновок ТОВ «МЕДАКОМ» від 19 лютого 2019 року не може бути взятий судом до уваги, оскільки він не є висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в розумінні Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, тому не є допустимим доказом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук