Провадження № 3/761/7343/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Голуб О.А.

за участю прокурора - Пантюхова О.В.

особи, стосовно якої складено протоколи, - ОСОБА_1

захисників - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, обіймаючого посаду начальника відділу боротьби з формуванням незаконного податкового кредиту з ПДВ оперативного управління ГУ ДФС у м. Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 540, складеного 28.08.2019 року ОСОБА_4 - старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу протидії організованим формам злочинності у сфері економіки Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України, ОСОБА_1 ., обіймаючи з 21.06.2017 року посаду начальника відділу боротьби з формуванням незаконного податкового кредиту з ПДВ оперативного управління Головного управління ДФС у м. Києві, будучи особою начальницького складу податкової міліції, відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 52 даного Закону, несвоєчасно 05.10.2018 року повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані щодо придбання (набуття у власність) 26.06.2018 року автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», 2015 року випуску, 04.10.2018 року зареєстрованого за ОСОБА_1 на підставі ВМД № UA500650/2018/024755 від 26.06.2018 року, про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 04.10.2018 року, митною вартістю 176245, 95 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив обставини інкримінованого йому адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, які викладено в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно нього, при цьому, зазначив, зокрема, що він у лютому 2018 року звернувся до ОСОБА_5 з проханням допомогти придбати йому пошкоджений автомобіль на аукціоні США. 05.02.2018 року між ним та ОСОБА_5 було укладено агентський договір, згідно з яким, останній зобов`язався підшукати та придбати на аукціоні США автомобіль, транспортувати його до України, здійснити його митне оформлення, ремонтні роботи, сертифікацію та поставити на облік. У додатках до договору було узгоджено марку та модель автомобіля, орієнтовну кінцеву вартість. Крім того, ОСОБА_5 пояснив, що розмитненням автомобіля у м. Одеса буде займатися ТОВ «ЛУКРО», а тому необхідно оформити на нього нотаріальну довіреність. Також договором було передбачено обов`язок агента повідомити про придбання автомобіля, його розмитнення. З моменту укладення договору, майже 8 місяців, ОСОБА_5 не виходив з ним на зв`язок, не відповідав на телефонні дзвінки. Лише 03.10.2018 року ОСОБА_5 зателефонував йому та повідомив, що автомобіль за узгодженими критеріями придбаний, вже розмитнений, відремонтований, прибув до м. Києва та 04.10.2018 року планується постановка його на облік і він може забрати транспортний засіб. На його запитання, ОСОБА_5 повідомив, що через особисті проблеми не міг вийти на зв`язок. Після того, як 04.10.2018 року автомобіль було поставлено на облік, він 05.10.2018 року подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Просив закрити провадження стосовно нього, так як він не був обізнаний з тим, що ОСОБА_5 придбав та розмитнив 26.06.2018 року автомобіль та в нього не було умислу на уникнення фінансового контролю.

Захисники вважали, зокрема, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, стосовно ОСОБА_1 складено неуповноваженою на те особою, оскільки, згідно з діючим законодавством, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції, крім того, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що унеможливлює його розгляд по суті.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в межах санкції цієї статті, оскільки вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисників та прокурора, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступного висновку.

Так, відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за даною нормою закону передбачена, зокрема, за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вказане випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати).

Зважаючи на те, що в диспозиції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Твердження ОСОБА_1 , що він не мав умислу на уникнення фінансового контролю, заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються наявними в розпорядженні суду матеріалами.

Зокрема, з пояснень в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 слідує, що він з 2016 року має дружні стосунки з декількома підприємцями, які займаються організацією придбання для громадян України пошкоджених автомобілів з аукціонів США. 05.02.2018 року він уклав агентський договір з ОСОБА_1 , за умовами якого мав з аукціонів США придбати останньому автомобіль марки «HYUNDAI» модель SANTA FE, транспортувати його, розмитнити та відремонтувати, пройти сертифікацію. Крім того, в договорі було передбачено, що він мав повідомити ОСОБА_1 про придбання від його імені автомобіля та його розмитнення. При цьому, митне оформленням автомобілів він здійснює через посередників у м. Одеса - ТОВ «ЛУКРО», а тому попросив ОСОБА_1 зробити генеральну довіреність на вказану компанію. У подальшому, у зв`язку з особистими обставинами, він не міг вчасно виконати взяті на себе зобов`язання ряду клієнтів, а тому змушений був вимкнути на деякий час свій «робочий» телефон. Підтвердив, що ОСОБА_1 просив повідомити його відразу після придбання і митного оформлення автомобіля, однак він не повідомив ОСОБА_1 , коли отримав від продавця підтвердження про придбання автомобіля та його відправку до України, так само не повідомив про його подальше митне оформлення. Пізніше він організував ремонт автомобіля ОСОБА_1 , який був досить тривалим, оскільки в нього не було на це достатньо коштів. Весь цей час у нього не було зв`язку із ОСОБА_1 . У жовтні 2018 року, коли автомобіль ОСОБА_1 був відремонтований та отримано всі сертифікати відповідності, він зателефонував останньому з метою поставити автомобіль на облік та передати його.

Таким чином, з пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_1 не був обізнаний щодо придбання йому 26.06.2018 року автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», 2015 року випуску.

Крім того, наведені пояснення свідка ОСОБА_5 узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 щодо їх домовленостей про придбання ОСОБА_1 автомобіля з аукціонів США та недотримання ОСОБА_5 зобов`язання щодо належного інформування ОСОБА_1 з даного приводу.

При цьому, з огляду на положення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», якими зобов`язано суб`єкта декларування повідомити про суттєву зміну його майнового стану у разі придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що в ОСОБА_1 виник такий обов`язок у зв`язку з придбанням 26.06.2018 року від його імені автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», 2015 року випуску, митною вартістю 176245, 95 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів.

А тому, досліджені судом докази свідчать про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даною статтею.

З огляду на викладене суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушень вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за даним фактом підлягає закриттю.

За правилами п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Одночасно слід зауважити про те, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, стосовно ОСОБА_1 складено старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу протидії організованим формам злочинності у сфері економіки Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України Козак С.В., однак у матеріалах справи відсутні відомості стосовно повноважень згаданої службової особи на складення протоколу стосовно ОСОБА_6 , а так само дані щодо підстав здійснення Управлінням захисту економіки в м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України збору доказів за даним фактом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 11, 172-6, 247, 284 КУпАП України, ст. ст. 1, 52 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови або у разі її перегляду Київським апеляційним судом з дня винесення постанови Київським апеляційним судом.

Суддя