Справа №461/1996/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника Львівської митниці Лубоцького Б.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Жука Р.С.,розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Львівської митниці управління ПМП та МВ начальника відділу ОР про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.472 Митного кодексу України,

встановив:

21.01.2019 року близько 05 години 55 хвилин в зону митного контролю МАПП «Шегині» Львівської митниці ДФС, з Республіки Польща в Україну, смугою руху «червоний коридор», заїхав транспортний засіб марки «Mersedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким слідував гр. ОСОБА_1 . Після перевірки правильності заповнення митної декларації в якій гр. ОСОБА_1 вказав «речі були у користуванні», та завірення митної декларації штампом Львівської митниці ДФС, транспортний засіб направлено в бокс поглибленого огляду, де в ході проведення митного огляду у багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування, було виявлено незадекларований товар, а саме: дієтичні добавки, батончики, сироватки для шкіри, заміни їжі, суміші, кров-тест, обсяги яких перевищують неоподатковувану норму переміщення товарів через митний кордон України. Під час надання письмових пояснень ОСОБА_1 зазначив, що виявлені не декларовані товари є його власністю. Документів, що підтверджують факт придбання та вартість товару ОСОБА_1 до митного оформлення не подав. Згідно висновку експертизи загальна вартість вилученого товару становить 112 484,50 гривень.

Захисник Вигнана В.В. в судовому засіданні факт вчинення правопорушення заперечив, з мотивів, наведених у письмових поясненнях. Також просив суд застосувати положення ст.521 МК України за припинити провадження у справі шляхом компромісу.

Представник Львівської митниці ДФС протокол підтримав. Щодо припинення провадження у справі та укладення мирової угоди між ОСОБА_1 та органом доходів і зборів, посадова особа якого здійснює провадження у справі заперечив. При цьому, вказав, що досягнення мирової угоди можливе лише на стадії перебування справи у провадженні митниці, оскільки право підписання мирової угоди надається керівнику митниці або його заступникам, уповноваженим на це, відповідно до посадових інструкцій.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

За відсутності в діях особи, яка вчинила порушення митних правил, ознак кримінального правопорушення провадження у справі про це правопорушення може бути припинено шляхом компромісу. Компроміс полягає в укладенні мирової угоди між зазначеною особою та органом доходів і зборів, посадова особа якого здійснює провадження у справі (ч.1 ст.521 МК України).

Відповідно до до ч.ч.4,5 цієї ж статті, особа, яка вчинила порушення митних правил, звертається до керівника органу доходів і зборів із заявою довільної форми з проханням про припинення справи про це порушення митних правил шляхом компромісу. Факт подання такої заяви фіксується у порядку, визначеному частинами третьою і четвертою статті 264 цього Кодексу. У разі відсутності законних підстав для припинення справи про порушення митних правил шляхом компромісу орган доходів і зборів протягом одного робочого дня, наступного за днем подання заяви, надає заявнику вмотивовану відповідь про причини незастосування процедури компромісу.

Мирова угода укладається у письмовій формі. Право її підписання від імені митниць надається керівникам цих митниць або їх заступникам, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовим особам, уповноваженим на це відповідно до посадових інструкцій. Типова мирова угода затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Оскільки справа перебуває на стадії судового провадження, судне вбачає можливим припиняти провадження у справі шляхом компромісу, адже право підписання такої мирової угоди має керівник митниці або його заступники, уповноважені на це відповідно до посадових інструкцій. Тобто заявлене клопотання захисника суперечить положенням ст.521 МК України. Більше того, в ході розгляду справи не встановлено жодної об`єктивної обставини стосовно того, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості ініціювати це питання перед митним органом після виявлення порушення і до моменту прийняття рішення по справі судом.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Статтею 472 МК України, передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі (п.57 ч.1 ст.4 МК України).

Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а саме незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар, який підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №331/209030/2019 від 21.01.2019 року, копією паспорта, копією контрольного талону, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наданими митному органу, митними деклараціями, висновком експертизи від 11.05.2019 року №9/335.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України доведена повністю.

При цьому, доводи захисника Вигнана В.В. про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами по справі та спростовуються вищенаведеними дослідженими в судовому засіданні наявними у матеріалах справи доказами.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, а товар, який був предметом порушення митних правил, підлягає конфіскації в дохід держави.

Згідно висновку експертизи, вартість предметів правопорушення становить 112 484,50 гривень.

Також, з особи, яка притягається до відповідальності, на підставі ч.1 ст.519 МК України, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил на складі митниці та витрати за проведення експертизи.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що порушення митних правил мало місце 21.01.2019 року. У справі проводилось ряд процесуальних дій, у тому числі товарознавча експертиза №173 від 05.03.2019 року.

Постановою Державної фіскальної служби від 06.02.2019 року по даній справі призначено експертизу. Висновок про проведення експертного дослідження датований 05.03.2019 року.

Згідно п.8 Розділу 2 Наказу Міністерства фінансів від 15.06.2012 року №731 «Про затвердження Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів», порядку обчислення сум витрат у справах про порушення митних правил та їх відшкодування та розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів та транспортних засобів при обрахунку витрат митним органом до розрахункового строку не включається: час проведення митним органом в рамках процедури митного контролю оформлення досліджень (аналізів, експертиз). Проміжок часу витрачений на проведення досліджень (експертиз) підтверджується копіями документів, що засвідчують факт прийняття рішення митним органом про необхідність таких досліджень та дату отримання митним органом відповідної інформації.

Оскільки, з 06.02.2019 року до 05.03.2019 року, матеріали справи перебували на експертизі - даний проміжок часу не обраховується в строк зберігання товару на складі митного органу.

Згідно розрахунку долученого до матеріалів справи вбачається, що сума витрат за зберігання товару становить 867, 90 гривень. За добу - становить 0,170 євро, а курс євро станом на 16.07.2019 року 29,007443 гривень.

27 діб х 0,170 євро = 4,59 х 29,007443 = 133,14 гривень, тобто саме на дану суму слід зменшити розмір витрат, які підлягають до стягнення з ОСОБА_1 за зберігання товару на складі митниці, тобто такі становлять 734,76 гривень (867, 90 133,14).

Окрім цього, у відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 472, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 112 484 (сто дванадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) гривні 50 копійок.

Вилучені згідно протоколу №331/209030/2019 від 21.01.2019 року товари конфіскувати в дохід держави.

Стягнути зі ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що були предметом порушення митних правил в сумі 734,76 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384,20 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.