Справа № 219/4916/19
Провадження № 3/219/1789/2019

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від інспектора СРПП № 3 Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Артемівського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 088151 від 03.05.2019 року ОСОБА_1 03.05.2018 року в 00 год. 20 хв., в м. Бахмут по вул. Горбатова б. 2 керував автомобілем ВАЗ 21093 державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: координація рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_2 з протоколом не погодився, винуватим себе не вважає, пояснив, що йому не було запропоновано поїхати до медичного закладу для проходження огляду. В самому протоколі вказано, що у нього була координація рухів та не вказано, які у нього були розширені чи звужені зіниці очей, тобто не вказані ознаки наркотичного сп`яніння. Також у протоколі по справі про адміністративне правопорушення відсутні відомості, від якого проходження та на стан якого сп`яніння він відмовився. Він працював водієм таксі і не вживає наркотичні засоби. Коли його авто зупинили працівники поліції , був пізній час, тож після роботи він був стомлений, але від огляду не відмовлявся . Ніхто не оглядав його зіниці, була ніч і було темно, час зупинки і час складання протоколу відрізняється майже на годину, свідки не були запрошені відразу як його зупинили і він взагалі їх не бачив. Він дуже хвилювався, але виконав усі вимоги працівників поліції, хоча не був згоден з їх діями. Направлення на обстеження йому не давали, склали протокол, забрали посвідчення і відпустили.

Захисник Кучера М.В. подав до суду клопотання, у якому вказав, що подані до суду матеріали не відповідають вимогам закону за своїм змістом і не можуть бути доказом винуватості ОСОБА_1 , тому він просить закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КК України.

За змістом статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення.

Як встановлено у ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім цього Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, судом встановлено, що працівниками поліції допущені неточності при складанні протоколу які суд за своєю ініціативою не може змінювати чи уточнювати.

Так згідно з п. 4 розділу І чинної на цей час Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є : наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. А згідно з п. 3 р. 1 вищевказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Однак в наданому суду протоколі дійсно не вказана назва хоча б однієї з вищезазначених ознак. Так в протоколі є посилання на координацію рухів, але не вказано, чи була вона порушена, чи навпаки. Також є посилання на «зіниці, які не реагують на світло», але не вказано, чи були вони звужені або розширені. Інших ознак сп`яніння не зазначено , більше того не вказано, від проходження чого та на стан якого (наркотичного чи алкогольного) сп`яніння відмовився водій.

В протоколі також відсутня відмітка про ознайомлення правопорушника зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вказані недоліки є суттєвими, на них посилаються ОСОБА_1 та його захисник, а суд не може їх виправити та не має права постановлювати рішення на припущеннях.

Також суд змушений погодитись з доводами захисника про те, що з доданих пояснень, записаних працівником поліції від імені правопорушника, неможливо зрозуміти про що йде мова, оскільки почерк є нерозбірливим, а відносно того, коли правопорушник нібито вживав наркотичний засіб вказано «2-3 назад», а ОСОБА_1 заперечує факт такого вживання і наполягає, що він не зміг прочитати повністю текст пояснення, але підписав, бо боявся, що працівники поліції серед ночі заберуть його автомобіль, якщо він не підпише протокол і пояснення. В поясненнях свідків вказані інші ознаки сп`яніння, які відрізняються між собою та від тих, які вказані у протоколі.

Отже враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які беззаперечно підтвердили б протиправність дій з боку ОСОБА_1 , в тому числі відеофіксації правопорушення, яке за даними протоколу відбувалося вночі, відсутність таких доказів вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд прийшов до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 33, 124, 247, 251, 252 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя О. П.Харченко