Справа № 308/5715/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., за участю: представника Закарпатської митниці ДФС Зубенка І.І., розглянувши матеріали справи про порушення митних правил відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи тимчасово не працюючий; місце проживання АДРЕСА_1 ; паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 29.10.2018 року; орган, що видав - 4637; персональний номер - 336,, за ч.1ст.483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2019 року о 00 год. 19 хв. в зону митного контролю на ділянку Виїзд з України митного посту «М.Березний» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «Renault Master» днз України НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував з України в Словаччину.

Формою проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор.

Згідно ч. 5 ст. 366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

При усному опитуванні громадянин України ОСОБА_1 заперечив наявність у нього будь-яких товарів в обсягах, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами та підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження при переміщенні через митний кордон України.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 №451 - митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

Відповідно до п.7 ПКМУ «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України» від 23.05.2012 №467, на підставі наявності ознак облаштування товарів, транспортних засобів комерційного призначення спеціально виготовленими сховищами (тайниками) або використання інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення товарів проводиться митний огляд.

Таким чином, вищевказаний транспортний засіб було виведено із загального потоку «зеленого коридору» і направлено в бокс поглибленого огляду для проведення митного огляду.

В ході здійснення митного огляду в боксі поглибленого огляду зазначеного транспортного засобу і речей гр. України ОСОБА_1 були виявлені приховані від митного контролю товари - тютюнові вироби, а саме: тютюнові вироби з фільтром іноземного виробництва, без акцизних марок України з написом «Duty free only», по 20 сигарет у кожній пачці, торгової марки «West red» в загальній кількості 160 пачок, країна-виробник невідома, тютюнові вироби з фільтром іноземного виробництва, без акцизних марок України з написом «Duty free only», по 20 сигарет у кожній пачці, торгової марки «West silver» в загальній кількості 150 пачок, країна-виробник невідома. Загальна кількість тютюнових виробів виявлених в транспортному засобі 310 пачок.

Відповідно до п.53 ст.4 Митного кодексу України «спеціально виготовлене сховище (тайник) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо».

Виявлені тютюнові вироби були приховані в спеціально виготовленому тайнику і розташовані в лівому порозі та у подвійному днищі транспортного засобу.

Доступ до виявлених тютюнових виробів став можливим після зняття захисту глушника та самого глушника, після чого під слоєм замазки були виявлені два отвори розмірами 8*17см та 17*13см, які закривались кришками кожна з яких була прикручена чотирма шурупами. Один з отворів розміром 8*17см був порожній, а в іншому знаходились приховані тютюнові вироби.

Виявлене стало доступним для огляду за допомогою використання технічних засобів митного контролю, а саме: викрутки, ліхтарика, ендоскопу та набору інструментів.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників), що утруднюють виявлення таких товарів, які попередньо піддавалися розбиранню та монтажу, з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України.

У судовому засіданні представник Закарпатської митниці ДФС Зубенко І.І., підтримав викладене у протоколі, та просив визнати гр. України ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил передбачених ч.1ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення передбачене санкцією даної статті, а саме штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також транспортного засобу із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувався для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Гр. України ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці ДФС, дослідивши матеріали справи, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або з необережності) дія або бездіяльність, що посягає на державний чи громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачена адміністративна відповідальність.

Під адміністративним правопорушенням, як підставою адміністративної відповідальності розуміється винне протиправне діяння, яке посягає на встановлені правом і забезпечені адміністративно-правовими санкціями правила поведінки громадян і посадових осіб в сфері державного управління.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

Диспозиція ч.1 ст.483 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу України, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відтак визначальним при прийнятті рішення про притягнення особи до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши та оцінивши ПМП№ 2387/30500/19 від 07 травня 2019 року, матеріали додані до нього, суд приходить до висновку, що в діях гр. України ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України..

Вина гр. ОСОБА_1 вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме, протоколом про порушення митних правил №238730500/19 від 07 травня 2019 року, актом проведення огляду (переогляду) товарів, т/з, ручної поклажі та багажу від 07.05.2019 року та фотоматеріалами доданими до нього, доповідною запискою посадової особи органу доходів і зборів, які в своїй сукупності доводять його вину у вчиненому.

Згідно з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, тютюнові вироби при спробі їх перемістити через державний кордон були приховані в конструктивних попоржнинах транспортного засобу.

Разом з тим, в протоколі не зазначено яким чином конструктивні порожнини автомобіля були обладнані та пристосовані для незаконного переміщення товарів через державний кордон України.

Матеріали адміністративної справи про порушення митних правил запровадженої стосовно гр. України ОСОБА_1 не містять відомостей про виготовлення спеціальних сховищ (тайників) або внесення конструктивних змін в автомобіль. Доказів того, що транспортний засіб автомобіль марки «Renault Master» р.н.з. України НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , піддавався спеціальному переобладнанню для незаконного переміщення товарів через митний кордон України, суду не надано.

Зокрема, в матеріалах справи відсутній висновок експерта, що в даний автомобіль водієм гр. ОСОБА_1 були внесені конструктивні зміни в транспортний засіб саме з метою незаконного переміщення товарів через кордон України.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, характеризуючи дані щодо його особи, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. За правилами ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, при накладенні адміністративного стягнення суддя враховує роз`яснення п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», згідно якого, вирішуючи питання про конфіскацію предметів зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками) і транспортних засобів, що використовувалися для приховання чи переміщення товарів, враховуються обсяги конструктивних змін внесених у ці предмети або транспортні засоби із зазначеною метою; співвідношення вартості й кількості товару, який був предметом порушення митних правил, із розмірами транспортного засобу, в якому цей товар переміщувався.

При розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004усправі № 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, приймаючи рішення у справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Санкцією ч.1ст. 483 МК України, передбачено накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

З вищевказаної санкції статті слідує, що обов`язковій конфіскації підлягають транспортні засоби із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України, що в даному випадку не доведено.

Така конфіскація, відповідно до ст. 465 МК України, може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, що визначаються цим Кодексом та іншими законами України.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, а саме: кількість незаконно переміщуваного товару, його вартість та співвідношення із вартістю транспортного засобу, яким він переміщувався, що вартість товарів, які були предметом порушення митних правил, значно менша від вартості транспортного засобу, що використовувався для їх переміщення через митний кордон України, а також відсутність обтяжуючих відповідальність обставин та те, що від дій гр. ОСОБА_1 тяжких наслідків не настало, враховуючи характер та ступінь вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання, вважаю, що на гр. ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 9070,60 грн., з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил тютюнових виробів в загальній кількості 310 пачок.

Оскільки загальна вартість прихованих тютюнових виробів є незначною порівняно з вартістю автомобіля, враховуючи, що не було внесено конструктивних змін у транспортний засіб, гр. ОСОБА_1 , мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, та приходить до висновку, що стягнення у вигляді конфіскації майна не забезпечить баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту права власності конкретної особи, приходжу до висновку, що легковий автомобіль марки «Renault Master» р.н.з. України НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , не підлягає конфіскації, та такий слід повернути гр. України ОСОБА_1 , власнику або їх представнику за дорученням.

Такий вид адміністративного стягнення без застосування додаткового адміністративного стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу буде мати достатній профілактичний вплив і дозволить запобігти вчиненню ним в подальшому правопорушень, а також засвідчить невідворотність реагування на кожне правопорушення.

Керуючись ст.ст.483, 522, 527, 528, 529 МК України, ст. ст.40-1,283-285, 287-290, 303 КУпАП, п.5 ч.2ст.4 Закон України «Про судовий збір»суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 9070,60 грн., з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил - тютюнових виробів з фільтром, без акцизних марок України, по 20 штук у кожній пачці, торговельної марки «West red», кількістю 160 пачок; тютюнових виробів з фільтром, без акцизних марок України, по 20 штук у кожній пачці, торговельної марки «West silver», кількістю 150 пачок

Вилучений легковий автомобіль марки «Renault Master» р.н.з. України НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 не підлягає конфіскації, та такий слід повернути гр. України ОСОБА_1 , власнику або їх представнику за дорученням.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 29.10.2018 року; орган, що видав - 4637; судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак