Справа № 163/906/19
Провадження № 3/163/583/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю представника Волинської митниці Кондратюка І.П.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею ДФС матеріали справи за протоколом № 1595/20500/19 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , слідуючи 07.04.2019 року з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску "Устилуг" митного поста "Володимир-Волинський" Волинської митниці ДФС водієм автомобіля "Сітроен", номерний знак НОМЕР_2 , порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму 20 штук шампунів загальною вагою 23,1 кг та вартістю 2072,34 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

На розгляд справи порушник не з`явився, подавши в канцелярію суду заяву про проведення засідання за його відсутності, невизнання винуватості за ст.472 МК України, звільнення його від відповідальності за ст.471 МК України на підставі ст.22 КУпАП.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні обох порушень митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями порушника, польською фактурою, службовою запискою.

В той же час дії ОСОБА_1 за ст. 472 МК України кваліфіковані зайво.

З досліджених доказів встановлено, що під час митного контролю порушник заявив про переміщувані товари, подав польську фактуру і пред`явив їх до митного контролю, що дає підстави для висновку про усне декларування. Письмова митна декларація порушнику для заповнення не надавалась.

Згідно з рекомендованим правилом 9 розділу 1 спеціального додатку J Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який на-брав чинності для України з 15.09.2011 року, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об`єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Таким чином, з огляду на такі положення міжнародного договору та вимоги ч.6 ст.366 МК України у випадку усного декларування товарів на смузі спрощеного митного контролю працівник митниці мав право вимагати письмову декларацію, що в даній справі не було зроблено.

Відтак системний аналіз ст.ст.257, 366, 472 МК України приводить до висновку, що за умови усного декларування переміщуваних товарів при проходженні митного контролю на "зеленому коридорі" і ненаданні можливості чи відсутності вимоги зі сторони працівника митного органу заповнити письмову декларацію немає підстав для кваліфікації дій особи додатково за ст.472 МК України, оскільки відсутні підстави для висновку як щодо факту недекларування товарів, так і щодо заявлення неточних чи недостовірних відомостей про них.

Отже, з огляду на доведеність перевищення порушником норми ввезення товарів його дії слід кваліфікувати за ст.471 МК України, а провадження за ст.472 МК України підлягає закриттю.

Враховуючи доведеність вини порушника та відсутність обмежень чи заборон щодо переміщуваного товару, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу, вилучені товари повернути володільцю.

Достатніх підстав для звільнення порушника від адміністративної відповідальності не встановлено, а санкція ст.471 МК України є безальтернативною.

З порушника згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" підлягає стягненню такий збір у відповідному розмірі. Оскільки товари були вилучені з огляду на їх можливу конфіскацію за ст.472 МК України, а провадження в цій частині закривається, відсутні законні підстави для стягнення витрат митниці на їх зберігання.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за цим законом накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 3262 в Казначействі України (МФО 899998, , одержувач ГУ ДКСУ у Волинській області, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил №").

Провадження в даній справі за ознаками ст.472 МК України щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу порушення митних правил.

Вилучені за цим протоколом 20 штук шампунів загальною вагою 23,1 кг повернути ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору на рахунок 3262 в Казначействі України (МФО 899998, , отримувач УК в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу "судовий збір у справах про адміністративні правопорушення").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.С.Чишій