Справа № 199/1843/19
ПОСТАНОВА

іменем України

27 травня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянки України, проживаючої у квартирі АДРЕСА_1 ,

- яка притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 25.02.2019 року серії ОБ №158899, 15.12.2018 року в м. Дніпрі на перехресті Донецького Шосе та вулиці Петрозаводська, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Volkswagen Polo державний номерний знак НОМЕР_1 здійснила проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила вимоги п.8.7.3е Правил дорожнього руху.

Судом 27.03.2019 із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено по справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .?

2) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уникнути даної пригоди?

3) дії кого з водіїв, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

Так, 16.04.2019, до суду з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшов висновок експерта від 04.04.2019 року за №11/10.1/291, у відповідності до якого, згідно пояснень водія ОСОБА_3 , водій ОСОБА_4 мала технічну можливість не допустити даної пригоди, та з технічної точки зору, при даних обставинах пригоди дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.8.7.3г, є Правил дорожнього руху, що знаходиться у причинному зв`язку з даною пригодою, при цьому в діях водія ОСОБА_3 з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які знаходились би в причинному зв`язку з даною пригодою, при цьому згідно пояснень ОСОБА_5 , провести дослідження та дати відповідь на поставлені питання не надалось можливим, по причині відсутності в матеріалах справи достатніх даних.

Крім того, судом 24.04.2019 року, у зв`язку з надходженням додаткових пояснень від учасників ДТП ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , кожного окремо, які надійшли після проведеної попередньої експертизи 04.04.2019 року було також призначено судову автотехнічну експертизу проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .?

2) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_4 та ОСОБА_3 уникнути даної пригоди?

3) дії кого з водіїв, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

Так, 21.05.2019 року до суду з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшов висновок експерта від 07.05.2019 року за №11/10.1/374, у відповідності до якого згідно додаткових пояснень водія ОСОБА_3 проводити дослідження не має сенсу, оскільки вони аналогічні тим, які були досліджені у висновку експерта від 04.04.2019 року за №11/10.1/291. При цьому згідно додаткових пояснень водія ОСОБА_5 водій ОСОБА_4 повинна була діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР, а водій Хоменко відповідно до вимог п.8.7.3е. Водій ОСОБА_3 в даній дорожній обстановці, мав технічну можливість не допустити даної пригоди, за умови дій відповідно до вимог п.8.7.3е, та в даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_3 не відповідали зазначеним вимогам ПДР, що знаходиться у причинному зв`язку з ДТП.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, зокрема аналізуючи наявні у матеріалах висновки експерта, які є протилежними за своїм змістом один від одного, суду не вдається можливим дійти ґрунтовного переконання про наявність винності водія ОСОБА_5 , а тому вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як свідчать матеріали даної справи, суд при розгляді справи врахував роз`яснення про які зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та рішення ЄСПЛ, які згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкові і для працівників Національної поліції, уповноваженими особами на складання протоколу не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за наявних у матеріалах провадження доказах не можливо зробити висновок про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вини у ДТП, оскільки те що ОСОБА_4 порушила вимоги п.8.7.3е Правил дорожнього руху, як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, та саме її дій знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП належним чином не підтверджено.

Тому слід вважати, фактично порушення нею вимог Правил дорожнього руху ґрунтується на припущеннях у зв`язку з чим провадження по справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

27.05.2019