Провадження № 3/638/213/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП,-

встановив:

01.12.2018 року о 16 годині 15 хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м.Харкові по пр.Перемоги буд.76 не вибрав безпечної швидкості руху, не дтримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом ВАЗ державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим заподіяна матеріальна шкода.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, зазначив, що правил дорожнього руху не порушував. Вважає, що у дорожньо-транспортній пригоді винен водій автомобіля ВАЗ.

Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши докази по справі, оглянувши відеозапис, наданий ОСОБА_1 та який долучений до матеріалів справи, дійшов наступного.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року з наступними змінами, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1 Правил, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, його вина знайшла своє підтвердження у досліджених судом доказах, а саме: обставини вчинення ним вказаного правопорушення підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №195801 від 01.12.2018 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів; схемою місця ДТП, даними відеозапису, дослідженому в судовому засіданні.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 не надані.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, передбаченої санкцією ст.124 КУпАП, а його твердження про те, що він не порушував Правил дорожнього руху, суд не приймає до уваги, оскільки вони були спростованні дослідженими в судовому засіданні доказами.

Таким чином, не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати, адміністративне стягнення, в межах санкції ст.124 КУпАП, у виді мінімального штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв'язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1,124, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотри) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: Д.В. Цвірюк