КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/39/2019 Головуючий в 1-й інстанції: Пересунько Я.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 14 січня 2019 року апеляційну скаргу захисника Володарського В.Л. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; проживає за адресою: АДРЕСА_2

до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2018 року постановою судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано остаточно до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою судді, 06 лютого 2018 року, о 08 год. 20 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Іж 27175» д.н.з.НОМЕР_3, в порушення вимог п.п. 10.3, 2.3/б/ Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України не був уважним, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Пежо 307» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та вказані транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

При цьому, ОСОБА_3 керував вказаним автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

17 квітня 2018 року на розгляд Апеляційному суду міста Києва надійшла апеляційна скарга захисника Володарського В.Л. на вищевказану постанову районного суду.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 17.04.2018, розгляд даного провадження ( № 33/796/1545/2018 ) визначено судді - Ковальській В.В.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

За правилами частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також згідно опублікованого в газеті «Голос України» повідомлення, Київський апеляційний суд розпочав свою роботу з 03 жовтня 2018 року.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», справи про адміністративні правопорушення з апеляційними скаргами, які були подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області й у встановленому законом порядку не розглянуті, були перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями цього суду.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.10.2018, розгляд даного провадження (№ 33/824/108/2018) визначено судді - Жук О.В.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 - адвокат Володарський В.Л. просить скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2018 та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Своє прохання захисник обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень на підставі неналежних та недопустимих доказів, а саме даних з протоколів про адміністративне правопорушення, пояснень учасників та даних відеозаписів і не встановив дійсних обставин пригоди. Так, ОСОБА_3 не порушував ПДР України, а пригода сталася з вини іншого водія ОСОБА_4

Захисник вважає, що пояснення водія ОСОБА_4, яка керувала автомобілем Пежо не відповідають обставинам справи та є технічно неспроможними з даними схеми ДТП, які вказують на не виконання останньою вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України. Вказані обставини підтверджуються і відеозаписом з відеореєстратора автомобіля Пежо, з якого суд першої інстанції зробив неправильний висновок. З запису видно, що автомобіль, у якому встановлений відеореєстратор, розпочинає рух від узбіччя, потім здійснює маневр перестроювання у другу смугу руху, та саме у процесі цього маневру, коли автомобіль знаходиться частково у першій, частково у другій смузі руху, й відбувається зіткнення. Долучені фотокартки, на яких видно пошкодження транспортних засобів, також підтверджують позицію захисту про відсутність порушення ОСОБА_3 ПДР України.

Апелянт вважає, що покладені в основу постанови суду докази, отримані з порушенням вимог КУпАП, а тому є неналежними й недопустимими. Так, працівниками поліції допущено порушення вимог ст. 256 КУпАП під час складання протоколів про адміністративне правопорушення як за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і за ст. 124 КУпАП, яке виразилось в наявності суперечності за часом вчинених порушень. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, дорожньо-транспортна пригода сталась 06.02.2018 о 08 год. 20 хв, а за ст. 130 КУпАП - 06.02.2018 о 09 год. 50 хв. При цьому ні учасники пригоди, ні працівники поліції в цей проміжок часу не рухались і займались оформленням ДТП. Однак суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що пригода трапилась приблизно о 09 год. 22 хв., мотивуючи це даними відеозапису. При цьому суд залишив поза увагою ту обставину, що усі інші письмові докази, в тому числі й пояснення учасника пригоди ОСОБА_4, вказують на час - 08 год. 20 хв. Тому апелянт вважає висновок суду першої інстанції про час скоєного ДТП о 09 год. 22 хв. таким, що не відповідає обставинам справи й даним протоколу про адміністративне правопорушення. Звертає на себе увагу і та обставина, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП містить дані про його вчинення ОСОБА_3 о 09 год. 50 хв., що відповідає даним постанови суду.

Захисник Володарський В.Л. в апеляційній скарзі зазначає й про допущене порушення з боку співробітників поліції вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року /далі - Інструкція/, при складенні протоколу відносно ОСОБА_3 за ст. 130 КУпАП.

Так, матеріали справи не містять направлення працівниками поліції його підзахисного у медичний заклад для проходження відповідного огляду на стан сп'яніння. Залучення в якості свідків відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння зацікавленої учасниці ДТП ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_5 підтверджує недбалість працівників поліції та порушення п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 /далі - Порядок/. Крім того, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не містять даних, від якого саме виду огляду відмовився ОСОБА_3 та ознаки якого сп'яніння він мав.

Не містить протокол про адміністративне правопорушення і даних про відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, що також є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Володарського В.Л., заслухавши його пояснення та пояснення ОСОБА_3, в яких вони підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_6, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_7, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду щодо вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними та підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди з даними про пошкодження транспортних засобів, їх характер та локалізацію, поясненнями учасників пригоди, відеозапису з боді-камери поліцейського та відеореєстратора з автомобіля Пежо.

З протоколу про адміністративне правопорушення БД№ 417933 вбачається, що ОСОБА_3 06.02.2018 о 08.20 керуючи автомобілем ІЖ 27175 д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Полярній, 8е в м. Києві в порушення п. 10.3, 2.3 /б/ ПДР України, не був уважний, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися, здійснив зіткнення з автомобілем Пежо д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 та вказані транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

Під час апеляційного розгляду в судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив письмові пояснення, які він надавав працівникам поліції під час складання протоколу та суду першої інстанції, вказавши що рухався в своїй смузі руху, коли з крайньої правої смуги в його смугу руху почав перестроюватись автомобіль Пежо.

Потерпіла ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду вказувала, що в момент дорожньо-транспортної пригоди вона перебувала у своїй смузі руху, коли відчула удар в бокову передню частину автомобіля, після чого побачила, що удар спричинив водій авто ІЖ27175.

Відповідно до вимог п. 10.3 ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Відповідно до п. 2.3 /б/ ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

Під час апеляційного розгляду судом було досліджено відеозапис з відеореєстратора, дані з якого вказують на порушення водієм автомобіля ІЖ27175 ОСОБА_3 п. 10.3, 2.3 /б/ ПДР України, оскільки він не надав дорогу водію автомобіля Пежо, який рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтись. Дані з відеозапису узгоджуються з поясненнями потерпілої ОСОБА_8, даними план-схеми ДТП, характером та локалізацією пошкоджень транспортних засобів та спростовують доводи захисника про зміну напрямку руху водієм автомобіля Пежо.

Доводи апеляційної скарги про суперечливість часу вчинення правопорушення ОСОБА_3 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовуються висновками суду першої інстанції, які належним чином мотивовані та обґрунтовані в оскаржуваній постанові. Більш того, згідно ст. 283 КУпАП, постанова суду має містити, серед іншого, опис обставин справи, установлених під час розгляду справи, дату, час та місце вчинення правопорушення, - що і було зроблено судом.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції вимог ст. 266, Інструкції та Порядку, вважаю безпідставними, так як з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису з нагрудної боді-камери АА00531 вбачається, що ОСОБА_3 в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у лікаря-нарколога. З усних пояснень ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду, останній не заперечив факт такої відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікаря-нарколога, обґрунтовуючи це недовірою до дій працівників поліції. Факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння під час апеляційного розгляду підтвердив свідок ОСОБА_5

Позицію захисника про порушення працівниками поліції п. 4 Порядку вважаю необґрунтованою, оскільки апелянтом не зазначено чому саме учасник ДТП ОСОБА_8 та її чоловік ОСОБА_5 можуть бути упередженими при затвердженні факту відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Саме по собі залучення в якості свідків відмови від проходження огляду на стан сп'яніння - учасників ДТП вважаю таким, що не може бути безумовним порушенням п. 4 Порядку.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції Інструкції в частині не направлення ОСОБА_3 для проходження медичного огляду на стан сп'яніння вважаю безпідставними, оскільки ОСОБА_3 відмовився від запропонованого йому працівниками поліції медичного огляду у лікаря-нарколога, а зазначена Інструкція не містить вказівки, коли саме працівник поліції повинен виписати направлення за встановленою формою.

Твердження захисника про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП в частині відсутності вказівки який саме спосіб огляду на стан сп'яніння пропонується пройти ОСОБА_3 є необґрунтованими, оскільки згідно п. 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Доводи апелянта про відсутність вказівки в протоколі про адміністративне правопорушення про відсторонення ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП не підтверджують відсутність вини останнього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката Володарського В.Л. залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук