П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2019 Справа №607/18547/19

23 жовтня 2019 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Костишина В.М.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №131117 від 23 липня 2019 року, 23 липня 2019 року о 10 год. 55 хв., громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи по пр-т. С. Бандери, 30 в м. Тернополі, був зупинений за порушення ПДР (керував транспортним засобом «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_1 ), перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, почав втікати, на законну вимогу інспектора УПП лейтенанта поліції Кулініча О.П. та капрала поліції Смітюх В.Т., припинити правопорушення, а саме залишатись на місці та не чинити опору не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, виражався нецензурною лайкою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що 23 липня 2019 року був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. Під час спілкування з поліцейськими, попросив відійти для того щоб задовільнити свої природні потреби. Після чого, був одразу ж затриманий працівниками поліції, які надягли на нього кайданки та склали відносно нього протокол за ст. 185 КУпАП. Посилаючись на наведене, просив провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Костишин В.М. просив закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які беззаперечно підтверджують обставини викладені у протоколі.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №131117 від 23 липня 2019 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, 23 липня 2019 року о 10 год. 55 хв., перебуваючи по пр-т АДРЕСА_2 . Бандери, 30 в м. Тернополі, почав втікати, на законну вимогу інспектора УПП лейтенанта поліції Кулініча О.П ОСОБА_2 та капрала поліції Смітюх В.Т., припинити правопорушення, а саме залишатись на місці та не чинити опору не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, виражався нецензурною лайкою.

На підтвердження обставин викладених у протоколі надано наступні документи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №131117 від 23 липня 2019 року;

- протокол про адміністративне затримання серії АА №119094 від 23 липня 2019 року;

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД №198400 від 23 липня 2019 року;

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД №314036 від 23 липня 2019 року;

- письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23 липня 2019 року;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23 липня 2019 року;

- рапорти працівників поліції від 23 липня 2019 року;

- відеоматеріали на компакт-диску.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив обставини викладені у протоколі. Вказав, що 23 липня 2019 року о 10 год. 55 хв. жодного опору працівникам поліції не чинив та будь-яких дій щодо невиконання законних вимог працівників поліції не вчиняв. Більше того, був безпідставно затриманий працівниками поліції, які надягли на нього кайданки.

Суд, не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23 липня 2019 року, протоколи про адміністративне правопорушення серії БД №198400 та серії БД №314036 від 23 липня 2019 року, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23 липня 2019 року, рапорт працівника поліції від 23 липня 2019 року, як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні останнім адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП, оскільки вказані документи стосуються інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №131117 від 23 липня 20149 року у графі «Свідки» зазначено ОСОБА_5 (понятий) та ОСОБА_6 (понятий). Однак, будь-які інші відомості про вказаних осіб (адреси, номери телефону, адреси місця проживання) в протоколі та в матеріалах справи відсутні, що в свою чергу позбавило суд можливості викликати їх в судове засідання для надання пояснень по суті справи та підтвердження обставин викладених у протоколі.

Суд критично оцінює долучені до матеріалів справи відеоматеріали на компакт-диску, оскільки на них не зафіксовано обставин зазначених у протоколі. Зокрема, файл 1018 камера 000051, не підтверджує обставин викладених у протоколі.

Більше того, із вказаних відеоматеріалів вбачається, що ОСОБА_1 з дозволу працівників поліції відійшов від місця розташування поліцейського автомобіля для задоволення природніх потреб, однак будь-яких дій у вигляді злісної непокори та невиконання законних вимог працівників поліції щодо залишення на місці, вчинення опору не вчиняв.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших доказів, не підтверджує факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки є суб`єктивним рішенням особи, яка його складала.

Таким чином, аналізуючи наведені докази, беручи до уваги надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до переконання про те, що доказами, які містяться у матеріалах справи не підтверджується факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 129 Конституції України проголошено основні засади здійснення судочинства, серед яких- змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що в матеріалах справи недостатнього доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті належні, достатні та допустимі докази, за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом» на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 185, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька