Справа № 728/786/19 Головуючий у 1 інстанції Пархоменко П.І.
Провадження № 33/4823/198/19
Категорія - - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, житель АДРЕСА_1, не одружений, освіта професійно-технічна, перебуває на обліку в центрі зайнятості,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 26 березня 2019 року, о 13.05 годині, в АДРЕСА_1, ОСОБА_1 керував мотоблоком «Forte» б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та звільнити його від адміністративної відповідальності, на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням. Зазначив, що він не керував мотоблоком, а лише знаходився поряд. Займався прибиранням прибудинкової території та завантажував сміття у причіп. Мотоблок належить його вітчиму і саме він здійснював керування даним транспортним засобом. Апелянт був поряд із заведеним мотоблоком, коли вітчим відійшов у двір. Саме в цей час під`їхали працівники поліції. Зазначив, що свідків на місці складання протоколу не було. Також вказав, що помилково себе обмовив у судовому засіданні. Послався на відсутність спричинення своїми діями шкоди, а також на наявність обставин, які пом`якшують його відповідальність, та є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином 21.05.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №035932, ОСОБА_1 , 26 березня 2019 року, о 13.05 годині, в АДРЕСА_1, керував мотоблоком «Forte» б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.2).

Згідно пояснень ОСОБА_1 у даному протоколі, останній відмовився від огляду на стан сп`яніння у лікарні, зазначивши, що випив 100 грамів горілки.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, підтверджується письмовими показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких ОСОБА_1 , в їх присутності, відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння (а.с.3,4).

При цьому, на переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1 , їх пояснення повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний