ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/619/19 Справа № 183/442/19 Суддя у 1-й інстанції - Болкарьова О. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 18 січня 2019 року о 16.20 годині водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Мерседес", н/з НОМЕР_1 на 1 км а/д Харків - Сімферополь, об`їзної м. Новомосковськ, з наявними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло), і від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків у встановленому порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що хоча в оскаржуваній постанові суду зазначено, що він дійсно визнавав свою провину у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте пізніше ним було самостійно в медичній установі проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується відповідним сертифікатом, згідно якого він не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Суд не звернув уваги на вказану обставину, чим були порушені права ОСОБА_1

Звертає увагу на те, що поспішав додому у зв`язку з необхідністю терміново відвезти його сестру до лікарні, тому запропонував поліцейським пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння після того, як він звільниться, на що останні не погодились.

Вказує, що на момент керування транспортним засобом він не знаходився в стані сп`яніння, а сама лише відмова від проходження освідування негайно не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Олексієнко Ю.О. підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 253350, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме млява мова, зіниці очей не реагують на світло, і від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків(а.с.1), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.2,3,4) рапортом поліцейського Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Кільчинського О.А. (а.с. 5).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що пізніше, після складання протоколу, ним було самостійно в медичній установі проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується відповідним сертифікатом, згідно якого він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно копії наданого сертифікату в графі №6 "результати обстеження" не зазначено чи перебував ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння чи ні, більш того, у наданому сертифікаті не зазначено часу проходження наркологічного огляду.

У відповідності до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, ч. 5 ст. 266 КУпАП.

А тому, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити, чи був ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Посилання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_1 поспішав додому у зв`язку з необхідністю терміново відвезти його сестру до лікарні, а тому не зміг одразу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно наданої в суді апеляційної інстанції довідки, ОСОБА_5 було поставлено діагноз "гострий назофарингіт", вказані обставини не можуть вважатися обставинами непереборної сили чи крайньої необхідності. Більш того, вищенаведене не звільняє ОСОБА_1 від дотримання п. 2.5 Правил дорожнього руху, щодо обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент керування транспортним засобом він не знаходився в стані сп`яніння, а сама лише відмова від проходження освідування негайно не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними, оскільки ч.1 ст. 130 КУпАП містить три окремі склади об`єктивної сторони даного правопорушення, однією з яких є: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун