Справа 573/1032/19
Номер провадження 3/573/453/19
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
10 червня 2019 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю. М., розглянувши матеріали, які надійшли із Військової прокуратури Сумського гарнізону Центрального регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого командиром охорони роти охорони, старшого прапорщика,

Паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Конотопським МВ УМВС України в Сумській області 06 серпня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_2

за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП,
в с т а н о в и л а :
Згідно з п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), а також поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

З 01 квітня 2014 року ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 (36-стий шляхо-відновлювальний загін державної спеціальної служби транспорту) на посаді командира взводу охорони роти охорони.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 01 квітня 2014 року №2 старшого прапорщика ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду командира взводу охорони роти охорони.

В цій же військовій частині проходив військову службу солдат строкової служби ОСОБА_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 20 листопада 2018 року №250 останнього зараховано в списки особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду електрозварювальника першого відділення будівельних робіт першого будівельного взводу будівельно-відновлювальної роти батальйону механізації.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 №113 від 03 червня 2019 року обом військовослужбовцям видано посвідчення про відрядження терміном з 03 червня по 02 липня 2019 року для виконання бойового завдання за призначенням - охорони залізничного мосту через річку «Вир».

У період з 04 по 05 червня 2019 солдат ОСОБА_2 виконував обов`язки у складі зміни добового наряду з охорони залізничного мосту. Згідно з графіком, 05 червня 2019 року ОСОБА_2 змінився з наряду та повинен був займатися роботою по прибиранню території місця, де дислокується підрозділ, а саме м. Ворожба Білопільського району Сумської області.

Станом на 05 червня 2019 року ОСОБА_2 був у прямому підпорядкуванні старшого прапорщика ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останній був прямим начальником солдата з питань несення служби.

Того ж дня, приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 50, 59, п. 14 ст. 122 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України надав солдату ОСОБА_2 дозвіл на тимчасове залишення підрозділу військової частини НОМЕР_3 , який дислокується у АДРЕСА_2 (місця служби), без записки про звільнення та інструктажу. Після цього, в період безпідставної відсутності за місцем служби ОСОБА_2 здійснив стрибок з залізничного мосту у воду головою вниз, внаслідок чого помер, про що о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_1 засобом радіозв`язку повідомив черговий, який ніс службу на вказаному залізничному мосту, що знаходиться неподалік місця дислокації підрозділу.

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, викладені у протоколі обставини підтвердив, щиро розкаявся.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї провини, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 07 червня 2019 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, поясненнями свідків ОСОБА_3 , з яких вбачається, що останній бачив, як близько 15 години 15 хвилин 05 червня 2019 року ОСОБА_2 та його дівчина гучно сперечалися біля магазину «Аліна», розташованого в м. Ворожба, ОСОБА_4 , з яких вбачається, що близько 16 години 40 хвилин його повідомили про те, що солдат строкової служби ОСОБА_2 стрибнув з мосту у воду та поясненнями ОСОБА_5 , який підтвердив, що ОСОБА_1 відпустив ОСОБА_2 на побачення до дівчини без заповнених встановлених для цього документів, особовою справою військовослужбовця солдата ОСОБА_2 , відповідно до якої останній проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_4 , протоколом огляду місцевості від 05 червня 2019 року, згідно з яким під час огляду місця події було виявлено труп ОСОБА_2 , лікарським свідоцтвом про смерть №56, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_2 є утоплення внаслідок падіння у відкриту водойму, а також іншими наявними у матеріалах справи письмовими доказами у їх сукупності.

Всі зазначені докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.

Таким чином суд, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При визначенні виду та міри стягнення суд на підставі ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення та дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема те, що протягом року ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся у вчиненому та приходить до висновку, що стягнення у вигляді штрафу є таким, що буде сприяти запобіганню вчиненню останнім нових правопорушень.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню із ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 33, ст. 40-1, ч. 2 ст. 172-14, ст. ст. 245, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 145 (сто сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя