Провадження № 33/4820/483/19
Справа № 689/1453/19 Головуючий в 1-й інстанції Шевчик О. М.
Категорія: КУпАП Доповідач Бережний С. Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2019 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., при секретарі судового засідання Плюти В.С., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 03.09.2019 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 3 вересня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

За постановою судді, ОСОБА_1 22 липня 2019 року о 23 год. 23 хв. в смт. Ярмолинці по вул. Хмельницькій, 3 керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій на місці зупинки відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану через неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, а також невідповідність висновку суду фактичним обставинам справи та прийняти нову постанову, якою закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що при розгляді справи не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке не відповідає вимогам закону. Викладені в постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи. На думку апелянта, наведені у постанові суду докази, а саме пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які не були допитані в судовому засіданні, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами. Наявні в матеріалах справи письмові пояснення цих свідків є шаблонні і написані самим поліцейським. Зазначає, що судом не взято до уваги його покази, що під час зупинки автомобіля поліцейськими, за кермом перебувала свідок ОСОБА_4 , пояснення якої судом були оцінені критично. Крім того, вказує що відеозапис, який був долучений в якості доказу на підтвердження його вини, неналежної якості, який жодним чином не підтверджує, що свідок ОСОБА_4 була відсутня під час вказаних подій. Також не відеозаписі не зрозуміло чи свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підписали вже заповнені пояснення та акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів чи поставили свої підписи на пустих документах.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції під час її розгляду зазначені вимоги закону виконав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею були в повній мірі з`ясовані всі обставини, які відповідно до положень ст.280 КУпАП підлягають з`ясуванню, а також були досліджені надані докази та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 391041 від 22.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 22 липня 2019 року о 23 год. 23 хв. в смт. Ярмолинці по вул. Хмельницькій,3, керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій на місці зупинки відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.(а.с. 3)

Вказані обставини також підтверджуються висновком Ярмолинецької центральної лікарні щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 від медичного огляду відмовився. (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що ОСОБА_5 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. (а.с.5,6).

Обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повність підтверджується відеозаписом, з якого вбачається факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки в присутності двох свідків, пояснюючи що за кермом не перебував.

Суд критично відноситься до твердження апелянта, про те що автомобілем керувала ОСОБА_4 , а він знаходився у ньому в якості пасажира, оскільки це суперечить матеріалам справи та відеозапису.

Оцінивши зібрані по справі докази, у їх сукупності приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо керування належним ОСОБА_1 автомобілем іншою особою, не підтверджуються жодним доказом у справі і на думку апеляційного суду, є намаганням ОСОБА_1 ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Не впливають на законність постанови суду твердження апелянта, про те що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами по справі письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не були допитані в судовому засіданні.

При прийнятті постанови, суд першої інстанції дав належну оцінку поясненням свідків у сукупності з іншими доказами по справі та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність.

Наведені докази про відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки узгоджуються між собою, є логічними, послідовними та які в своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Під час перегляду справи, порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Всі інші доводи апеляційної скарги не впливають на суть прийнятого судом рішення.

За таких обставин з врахуванням низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 3 вересня 2019 року, щодо ОСОБА_1 , залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д.Бережний