Провадження № 3/643/3474/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Новосвітловка Краснодонського району Луганської області, який зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 212262, водій ОСОБА_1 09.08.2019 року о 00:05 год. керував транспортним засобом «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Московському, буд. 65 в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Надав пояснення, згідно яких разом з ОСОБА_2 їхав на вказаному вище автомобілі. За кермом був ОСОБА_2 , він перебував на передньому пасажирському сидінні. Їх зупинили працівники поліції. Він після зупинки вийшов із автомобіля. За ним через передні пасажирські двері вийшов ОСОБА_2 , зазначивши, що забув сумку з документами, в зв`язку з чим не хоче, щоб працівники поліції пред`являли до нього претензії щодо керування автомобілем. Він пояснив ОСОБА_2 , що сумка останнього з документами знаходиться в автомобілі. В подальшому він пояснював працівникам поліції, що не керував автомобілем, однак останні склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, оскільки саме в нього перебував технічний паспорт на автомобіль.

ОСОБА_2 , допитаний в якості свідка, в судовому засіданні 18.10.2019 року надав показання, згідно яких саме він керував автомобілем, а ОСОБА_1 перебував на передньому пасажирському сидінні. Після зупинки автомобіля ОСОБА_1 як володілець автомобіля підійшов до працівників поліції, щоб з`ясувати причини зупинки. Він також вийшов з автомобіля через передні пасажирські двері, так як вважав, що забув посвідчення водія, та не хотів, щоб до нього пред`являли претензії з приводу керування автомобілем. В подальшому посвідчення водія було знайдено. Вони повідомили працівників поліції, що за кермом автомобіля був він, проте працівники поліції стали складати протокол відносно ОСОБА_1

ОСОБА_3 , допитаний в якості свідка, в судовому засіданні 18.10.2019 року надав суду пояснення, згідно яких є працівником поліції та працює в Управлінні патрульної поліції в Харківській області. 09.08.2019 року їх увагу привернув автомобіль «Форд», в якому не був освітлений державний номерний знак. Це було в нічний час доби, проте Московський проспект був добре освітлений. Вони включили червоно-сині маячки, автомобіль зупинився та з нього вийшли двоє осіб. В автомобілі було троє осіб, двоє з них вийшли з передньої пасажирської двері. Він особисто бачив, що на місці водія автомобіля перебував ОСОБА_1

Судом також було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 212262 від 09.08.2019 року, складений працівником поліції ОСОБА_4 П.; рапорт працівника поліції Кісіль О.П.; письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 09.08.2019 року; дані відеозапису.

Вирішуючи питання щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, суд керується таким.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в ст. 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває в стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є встановлення факту виконання нею функцій водія під час руху транспортного засобу. Обов`язок щодо доведення вказаної обставини покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи суперечливі за своїм змістом пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які зазначали, що ОСОБА_1 не виконував функцій водія транспортного засобу та не керував ним, з одного боку, і пояснення ОСОБА_3 , дані протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_8 керував транспортним засобом, з іншого боку, суд керується таким.

На відеозаписі, який долучений до матеріалів справи, момент зупинки автомобілю не зафіксований. Так, на відеозаписі зафіксовані лише обставини огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. ОСОБА_1 при цьому, згідно відеозапису, заперечував факт керування ним автомобілем. На вказані заперечення працівниками поліції було зазначено, що в них є відеозапис, на якому зафіксований факт керування автомобілем саме ОСОБА_8

Вказаний відеозапис до матеріалів справи долучений не був. В судовому засіданні 18.10.2019 року свідком ОСОБА_3 було зазначено, що в нього є додаткові відеозаписи, які не долучені до матеріалів справи та на яких зафіксований факт керування автомобілем ОСОБА_1 .

Судом було роз`яснено ОСОБА_3 , що останній як особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, має право подавати суду докази.

Станом на 04.11.2019 року СД-диск або інший носій інформації з вказаним відеозаписом, суду не наданий.

Таким чином, відеозаписи, надані працівниками поліції, не містять даних щодо обставин зупинки автомобілю та осіб, які ним керували, та, відповідно, не спростовують пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Між тим, як вбачається з постанови Верховного Суду від 03.04.2019 року, ухваленої в справі № 537/1807/17, належним та допустимим доказом можуть бути лише дані відеозапису, в якому зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Оцінюючи дані протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту працівника поліції відносно того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суд керується таким. Вказані документи складені працівником поліції ОСОБА_3 , який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка. Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави вважати вказані документи такими, що додатково, крім показань свідка ОСОБА_3 , свідчать про факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 .

Оцінюючи письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд керується таким.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали письмові пояснення, згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. З вказаних пояснень суд позбавлений можливості встановити, що зазначені особи спостерігали саме ОСОБА_1 в якості водія транспортного засобу під час руху автомобіля та його зупинки працівниками поліції.

ОСОБА_7 в своїх письмових поясненнях не зазначила, яка саме особа була водієм автомобіля «Форд».

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в п. 32 постанови Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі № 560/751/17, пояснення осіб, які у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, не можуть бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення та не є належними доказами, якими може обґрунтовуватись притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом з метою встановлення всіх обставин справи неодноразово викликались в судові засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також працівник поліції ОСОБА_9 , який відбирав письмові пояснення вказаних вище осіб.

Незважаючи на виклики, вказані особи до суду не з`явились, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості отримати їх показання, надані в якості свідків, з приводу обставин виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля.

Враховуючи наведене вище, пояснення свідка ОСОБА_3 , а також складені ним протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, за відсутності даних відеозапису та показань інших працівників поліції, наданих в якості свідків, суд не може визнати беззаперечними доказами, які спростовують показання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно того, що керування автомобілем здійснював ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

При цьому суд враховує, що про наявність відеозапису, на якому зафіксований факт керування автомобілем ОСОБА_1 , працівники поліції зазначали як при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, що підтверджується даними відеозапису, так і безпосередньо в судовому засіданні.

З метою надання можливості долучити вказаний відеозапис як доказ до матеріалів справи, а також у зв`язку з необхідністю повторного виклику свідків, судом було відкладено розгляд справи. Проте відеозапис суду не наданий.

Також суд враховує, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення 09.08.2019 року, згідно даних відеозапису, ОСОБА_1 також заперечував факт керування ним транспортним засобом. Таким чином, його показання та показання ОСОБА_2 , надані суду, не суперечать його поясненням, які надавались працівникам поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом беззаперечно спростовували показання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно того, що останній не керував транспортним засобом, суду не надано.

Виниклі сумніви щодо виконання ОСОБА_1 функцій водія автомобіля суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності факту керування ним транспортним засобом, а відтак відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 173, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_10 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Крівцов Д.А.