Провадження № 3/638/4066/19
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, рнокпп НОМЕР_1 , майор медичної служби у військовій частині НОМЕР_2 м. Харків, начальник відділення медичного майна НЗ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП,-

встановив:

27.11.2019 року майор медичної служби ОСОБА_1 , начальник відділення зберігання медичного майна НЗ, на виконання вимог наказу Директора Військово-медичного департаменту Міністерства оборони України від 07.06.2016 року №68 «Про здачу надлишкової медичної техніки та майна з Військово-медичного клінічного центру Північного регіону» здійснював переміщення та підготовку до здавання надлишкового медичного майна, зберігання, експлуатація та утримання якого покладено на нього. Протягом тривалого часу, а саме останні півтора року майором медичної служби ОСОБА_1 здійснювалося відпрацювання необхідної документації для передачі надлишкового майна на базу зберігання військової частини НОМЕР_3 смт. Маньківка Черкаської області. Проте на даний час документи (а саме акти технічного стану, картки некомпетентності) на передачу медичного майна підготовлені не були. Майор медичної служби ОСОБА_1 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за несвоєчасну організацію та здавання медичного майна на базу зберігання. Неодноразово військовослужбовцю ставилися конкретні строки виконання завдань щодо відпрацювання необхідної документації для передачі надлишкової техніки на базу зберігання. Причиною несвоєчасної підготовки документів є його особиста неспроможність визначити час, який необхідний для відпрацювання документів, недбале ставлення до служби, а також наявність помилок зроблених ним під час відпрацювання карток некомплектності, виправлення яких потребувало додаткового часу. Таким чином в порушення вимог ст. 11,16,58,59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затверджене наказом Міністра оборони України, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, надав до суду заяву, в якій вину у вчиненні правопорушення визнав у повному обсязі, факти, викладені у протоколі, не оспорював, щиро каявся у вчиненому.

Частиною 2 ст.172-15 КУпАП встановлено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду
Розглянувши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши докази по справі, суддя дійшов висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №10 від 27.11.2019 року, посадовою інструкцією начальника відділення зберігання медичного майна НЗ, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №134 від 27.11.2019 року, службовою карткою ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.
Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, в межах санкції статті, у виді мінімального штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI з наступними змінами та доповненнями, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі, встановленому зазначеним Законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 172-15, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі ста сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2380 (дві тисячі триста вісімдесят) гривень.

Відповідно до положень ст.ст.307308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 4760,00 гривень.

На підставі ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя: Д.В. Цвірюк