Провадження № 3-в/127/78/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2019 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши звернення начальника управління Ягельського О. у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 85-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького міського суду Вінницької області 20.12.2019 року надійшло звернення начальника управління Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області Ягельського О. про винесення додаткової постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вказане звернення зареєстровано як звернення у порядку виконання з присвоєнням номеру провадження 3-в/127/78/19.

Зі змісту зазначеного звернення вбачається, що заявник звернувся до суду з проханням винести додаткову постанову з вирішенням питання щодо конфіскації забороненого знаряддя лову, яка передбачена ч. 1 ст. 85-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , яка постановою суду звільнена від адміністративної відповідальності.

При розгляді зазначеного звернення суд приймає до уваги наступне.

Статтею 304 КУпАП визначено право суду вирішити питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення.

У справі щодо ОСОБА_1 адміністративне стягнення на порушника не накладено, оскільки постановою суду від 18.10.2019 року ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності звільнено з усним зауваженням, що передбачено ст. 22 КУпАП.

Вказане, свідчить, що питання, які порушені у звернені заявника не підлягають розгляду у порядку ст. 304 КУпАП, оскільки не є питанням, зв`язаним з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, через його відсутність.

Вимога про винесення додаткової постанови є незаконною, оскільки чинним КУпАП винесення такого виду судового рішення не передбачено.

Крім того, незаконність вимоги заявника полягає у тому, що він фактично просить суд застосувати до звільненої від відповідальності особи адміністративне стягнення у виді конфіскації.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 24 КУпАП визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень може застосовуватись таке адміністративне стягнення, як конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, зазначеною нормою чітко визначено, що конфіскація, про необхідність застосування якої після прийняття судом рішення у справі стверджує заявник, є видом адміністративного стягнення, який застосовується до особи визнаної винною у вчиненні адміністративного правопорушення з прийняттям рішення про необхідність накладення стягнення.

У вказані справі застосовано вимоги ст. 22 КУпАП, яка передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Вказане свідчить, що застосування будь-якого виду адміністративного стягнення ( в тому числі і передбаченого санкцією статті) при застосуванні ст. 22 КУпАП є недопустимим, оскільки вказане буде суперечити самому інституту звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення.

Вказане стосується як моменту прийняття судом рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тим паче є актуальним і для застосування при розгляді незаконної вимоги заявника про необхідність фактичного перегляду судового рішення та накладення стягнення на особу при її звільнені від відповідальності через малозначність діяння.

Сукупність вказаного зумовлює рішення про суду про відмову у задоволенні вимог заявника щодо винесення додаткової постанови з вирішенням питання щодо конфіскації у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , як незаконних.

Разом з тим, при розгляді зазначеного звернення судом встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей щодо питання вилучених під час провадження речей.

Статтею 265 КУпАП, що регулює вилучення речей і документів, визначено, що вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.

Судом рішення щодо конфіскації, знищення чи оплатного вилучення речей не приймалось, оскільки постановлено рішення про звільнення особи від адміністративної відповідальності з усним зауваженням через малозначність правопорушення, що є підставою для повернення вилучених речей володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 304 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні вимог начальника управління Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області про винесення додаткової постанови з вирішенням питання щодо конфіскації у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відмовити.

Вилучену раколовку (квитанція № 588) повернути володільцю ОСОБА_1 .

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: