ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1454/19 Справа № 199/7250/19 Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_1 та захисника Губи Валерії Валеріївни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 20 серпня 2019 року близько 10:00 год. ОСОБА_4 на перехресті вул. Березинської та вул. Донецьке шосе у м. Дніпро, керував автомобілем «TOYOTA TUNDRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та порушивши вимоги п.п. 8.7, 8.7.3(е) Правил дорожнього руху України, виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем «MAZDA 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався на зелений сигнал світлофора. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження,що спричинило матеріальні збитки, за що передбачена відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи правильності кваліфікації та доведеності вини ОСОБА_3 , просить постанову змінити в частині накладення адміністративного стягнення, та застосувати до ОСОБА_5 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що призначене судом адміністративне стягнення до ОСОБА_3 є занадто м`яким. Також вказує на те, що ОСОБА_3 вину не визнав, вводив суд в оману, неодноразово вживав заходів, щодо затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення. Також зазначає, що ОСОБА_3 жодним чином не відшкодував шкоду, завдану через його неправомірні дії, є громадянином іншої держави. Жодної обставини, яка пом`якшує відповідальність, судом не встановлено, та ОСОБА_3 не надано. Таким чином, є всі підстави застосувати до ОСОБА_3 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, захисник Губа В.В. в інтересах ОСОБА_3 , звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, відхилення доказів сторони захисту, їх не дослідження та не надання їм належної правової оцінки.

Вказує на те, що судом безпідставно було відхилено висновок експерта від 27.09.2019 року та клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.

Також вказує на те, що судом не було допитано в якості свідка інспектора УПП, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Кочков С.В. підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, та заперечували проти задоволення апеляційної захисника Губи В.В. в інтересах ОСОБА_6 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник Губа В.В. підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, та заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг співставивши їх із викладеними доводами, щодо незаконності та протиправності прийнятого судового рішення, приходжу до наступного правового висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким місцевим судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП було надано належну правову оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 213261 від 20.08.2019 року де зазначені обставини вчинення правопорушення та їх правова кваліфікація а також зазначений протокол складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; схемою до протоколу місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП; поясненнями водія ОСОБА_1 , відповідно до яких, останній керуючи автомобілем «MAZDA 6», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався зі сторони Кодацького моста, по вул. Донецьке шосе зі швидкістю біля 40-45 км/год., та наближаючись до перехрестя вул. Березинської, рухався у правій смузі руху, горіло зелене світло світлофора, та продовжив рух разом із потоком. Коли раптово з ліва виїхав джип на забороняючий колір світлофора, застосувавши гальма, уникнути зіткнення не вдалось можливим; поясненнями водія ОСОБА_3 , відповідно до яких, останній керуючи автомобілем «TOYOTA TUNDRA», д.н.з НОМЕР_1 , рухався по вул. Донецьке шосе зі сторони м. Підгороднє. Виконуючи поворот ліворуч на вул. Березинській, у напрямку вул. Калиновій, на зелений колір світлофора. При виїзді із перехрестя з правової сторони горіло зелене світло, та стояв транспортний потік, де з крайньої правої смуги на великій швидкості виїхав автомобіль «MAZDA 6», та здійснила зіткнення у праву частину його автомобіля.

Відповідно до пункту 8.7 ПДР України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

Відповідно до пункту 8.7.3 «е» ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Порушення зазначеної норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 також підтверджується, схемою місця ДТП, із розташуванням автомобілів, а також відображення та перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв`язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, підписаними обома учасниками ДТП, показань учасників ДТП, з характеру отриманих транспортними засобами пошкоджень, зафіксованих в протоколі огляду місця ДТП, зіткнення автомобілів відбулось на смузі руху водія «MAZDA 6» та в даному випадку, саме водій ОСОБА_3 повинен був дотримуватися правил ПДД а саме п. 8.7.3 «е», щодо заборони руху на червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали.

Зазначена схема підписана уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення.

Крім того, зі схеми місця ДТП, достеменно встановлено, що автомобіль «TOYOTA TUNDRA», подолав значно більшу частину перетину проїзної частини від світлофора до місця зіткнення.

Крім того, як судом першої інстанції так і апеляційної було досліджено та надо належну оцінку довідки КП «Дніпродорсервіс» ДМР щодо режиму руху світлофорного об`єкту на перехрестя, де сталася ДТП, за якою світлофорний об`єкт Донецьке шосе - вул. Березинська згідно до закладеної у дорожній контролер програми має трифазний режим роботи цілодобово.Відповідно до часової діаграми, доданої до вищезазначеної довідки КП «Дніпродорсервіс», про роботу світлофора на перехресті вул. Березинської та вул. Донецьке шосе станом на 20 серпня 2019 року, світлофор СП.1 (світлофор перед перехрестям на вул. Березинська в напрямку руху від Березинського ринку) працює з синхронною затримкою по відношенню до світлофора СП.9 (світлофор перед перехрестям в напрямку руху автомобіля «Тойота»), а саме: світлофор СП.1 має на три секунди довшу фазу зеленого світла, ніж світлофор СП.9, у зв`язку із чим, відповідно до довідки КП «Дніпродорсевіс», коли на світлофорі СП.1 починається миготливий зелений сигнал світлофора це означає, що на світлофорі СП.9 вже загорівся жовтий (забороняючий) сигнал світлофора. Враховуючи зазначене можна зробити висновок, що о 09:54:23 на світлофорі СП.9 увімкнувся жовтий сигнал. ДТП сталося о 09:54:33, тобто десятьма секундами пізніше увімкнення на світлофорі СП.9 забороняючого сигналу, отже час, який минув з моменту ввімкнення на світлофорному об`єкті «СП.9» за напрямком руху «1Н» жовтого сигналу до моменту зіткнення становить не менше 10 с. Таким чином, жовтий сигнал світлофора на світлофорі «СП.9» ввімкнувся більше ніж за 3 с до моменту проїзду автомобілем «Тойота» світлофора «СП.9», що, з урахуванням фази роботи жовтого сингала даного світлофора (3,0 с), в момент проїзду автомобілем «Тойота» світлофора «СП.9» на ньому вже було ввімкнено червоний сигнал, тобто на світлофорному об`єкті горів забороняючий рух (червоний) сигнал.

Таким чином, до пояснень водія ОСОБА_3 та його захисника, які були викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, що автомобіль «MAZDA 6», рухався на червоний забороняючий колір світлофора - відношусь критично, оскільки дане твердження спростовується наявними в матеріалах справи доказах, в об`єктивність яких сумнівів не викликає.

Стосовно посилань в апеляційній скарзі захисника Губа В.В. з приводу наявності вини іншого учасника ДТП, то вони є безпідставними, так як в даному випадку розглядається протокол про адміністративне правопорушення та порушення ПДД саме відносно водія ОСОБА_3 , в той час як відносно іншого водія, протокол про адміністративне правопорушення не складався, що унеможливлює надання оцінки діям водія ОСОБА_1 . Крім того, із урахуванням постанови Верховного суду від 26 липня 2019 року у справі № 751/4088/17, діяння ОСОБА_7 з виїзду на перехрестя на червоне світло світлофору за часом об`єктивно передували діянням ОСОБА_1 з виїзду на це ж перехрестя, і жодним чином не були пов`язані з діяннями останнього, у зв`язку з чим у суду відсутні будь-які підстави для висновку про те, що причиною порушення ОСОБА_3 дорожнього руху було порушення цих правил іншими учасниками руху.

Крім того, судом правильно зазначено та не надано оцінки висновкам експертів від 17 жовтня 2019 року за № 12/6.1/10.1/62/63 та висновку від 27 вересня 2019 року за № 12/10.1/57, оскільки зазначені висновки не є висновками експерта у розумінні ст. 251 КУпАП, крім того, зазначені висновки здійсненні на підставі заяв зацікавлених сторонін, а експерти не були попереджені про кримінальну відповідальність за складання завідомо неправдивого висновку, а тому у суду були відсутні підстави вважати ці висновки належним та допустимим доказом.

Місцевим судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Посилання в апеляційній скарзі захисника Губа В.В. на те, що судом не було допитано інспектора УПП, який складав протокол, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки з клопотанням про виклик зазначеного інспектора УПП для допиту в якості свідка до суду першої інстанції не надходило, що є правом сторони а не обов`язком суду.

Усі інші доводи апеляційної скарги захисника Губа В.В. зводяться до переоцінки доказів.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 по те, що суд при накладенні стягнення на ОСОБА_3 застосував до нього м`яке стягнення у вигляді штрафу, не врахувавши при цьому його майновий стан та характер вчиненого правопорушення, вважаю не є переконливими і достатніми підставами для зміни накладеного стягнення на позбавлення права керування транспортними засобами, окрім того дані твердження матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Накладаючи стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, , його майновий стан та відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, і обставини, що пом`якшують покарання. Крім того, зазначене питання щодо відшкодування заподіяної шкоди може бути вирішено в порядку цивільного судочинства, шляхом подання позовної заяви про відшкодування заподіяної шкоди.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що застосовані до ОСОБА_3 суддею першої інстанції вид та строк адміністративного стягнення є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для зміни постанови суду першої інстанції.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів 8.7, 8.7.3(е), знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, останнім надано не було та в апеляційній скарзі захисником не зазначено, а викладені ними доводи фактично є незгодою з прийнятим судовим рішенням, що матеріалами справи свого підтвердження не знайшли.

З огляду на викладене, погоджуюсь з висновком суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, тоді як доводи апеляційної скарги не дають законних підстав для скасування постанови місцевого суду.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_1 , захисника Губи Валерії Валеріївни в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2019 року, у справі про адміністративне правопорушення якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду О.М. Кононенко