ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/4320/19 Суддя суду 1 інстанції: Іващенко С.О.
Провадження № 33/818/1439/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В. розглянувши клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення йому процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1991 року народження, громадянин України, мешканець м . Харкова -

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить судову постанову скасувати.

Разом з тим, ОСОБА_1 пропустив строк подачі апеляційної скарги та просить його поновити, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 08.11.2019 року, а до 05.11.2019 року йому взагалі не було відомо про результати розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи ОСОБА_1 вважаю, що підстави для задоволення клопотання відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, закон пов`язує строк внесення апеляції на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою коли отримано повний текст постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

В судовому засіданні 23 вересня 2019 року ОСОБА_1 не був присутнім, про що ним заявлено при апеляційному розгляді.

Посилання на те, що він не був належним чином повідомлений про місце і час розгляду, оскільки тривалий час ждав виклику до суду, але він не надходив заслуговує на увагу, однак судом направлялись повістки на його адресу, які повертались з відміткою про те, що інші причини не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення. (а.с.12-14)

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції вживав засобів для того, щоб в належний спосіб сповістити правопорушника про час та місце розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішенням, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином ОСОБА_1 не позбавлений був обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, а тому апеляційний суд вважає такі дії позицією захисту направленою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно а.с.18 районним судом ще 23.09.2019 року на адресу ОСОБА_1 направлялась копія вказаної постанови.

Посилання ОСОБА_1 про те, що копію постанови він отримав 08.11.2019 року матеріалами справи не підтверджено.

Звернувшись до апеляційної інстанції лише 18 листопада 2019 року з апеляційною скаргою, в якій міститься клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року ОСОБА_1 не зазначив доказів обставини, які б об`єктивно свідчили про отримання ним постанови суду першої інстанції 8.11.2019 року.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Апеляційну скаргу разом з доданими матеріалами повернути ОСОБА_1 через суд першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду Чопенко Я.В.