Справа № 423/3088/19
Провадження № 33/810/203/19
П О С Т А Н О В А
Іменем України

16 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Магомедова Ш.Х. за участю потерпілого ОСОБА_1 та його представника, адвоката Закопайла В.А., захисника правопорушника, адвоката Степанової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Луганського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 18 листопада 2019 року, якою
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , піддано адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 340-00 грн., -

встановила:

У оскаржуваній постанові суду першої інстанції зазначено, що до Попаснянського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення (серії ДПР18 № 217182) від 28.08.2019р. у відношенні гр. ОСОБА_2 .
В наданому протоколі зазначено, що 28.08.2019 року о 13-25 годині, на а/ш Попасна-Миронгрес гр. ОСОБА_2 керував автомобілем, рухався заднім ходом, не впевнившись, що це буде небезпечно та не звернувся за допомогою до інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з позаду рухаючимся автомобілем NISSAN X-TRAIL д/н НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, гр. ОСОБА_1 заподіяний матеріальний збиток, порушив вимоги п.10.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

На постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 18 листопада 2019 року потерпілим ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він вказує, що він погоджується як з кваліфікацією протиправних дій ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, так і з видом та розміром покарання, яке було накладене на правопорушника. Разом з тим, він не погоджується із фактичними обставинами, встановленими судом під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, що значною мірою, на його думку, впливає на обсяг його прав, зокрема порушує його право, як потерпілого, на відшкодування з винної особи матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення.
Апелянт ОСОБА_1 посилаючись на пункт 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказує, що передбачено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, за ст.124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
На думку апелянта, підставою для адміністративної відповідальності за цією статтею є наявність таких складових елементів, як протиправна поведінка особи, яка порушила права дорожнього руху, настання матеріальної шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою та настанням шкоди.
ОСОБА_1 зазначає, що суддя під час розгляду цієї справи, повинен був встановити факт порушення ОСОБА_2 п.10.9 Правил дорожнього руху, факт спричинення йому матеріальної шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою ОСОБА_2 та настанням шкоди.
Також апелянт вказує, що під час судового розгляду правопорушник ОСОБА_2 не був допитаний жодного разу, хоча двічі приймав участь у судових засіданнях. Разом з тим, судом за клопотанням його представника були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили обставини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28.08.2019 року, та стверджували, що саме правопорушник ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Урал», порушив вимоги п.10.9 ПДР України та рухаючись на автодорозі заднім рухом, не впевнився, що це буде небезпечно, та не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого автомобіль «Урал» під керуванням ОСОБА_2 скоїв зіткнення з позаду рухавшимся автомобілем «NISSAN X-TRAIL» д/н НОМЕР_2 під його керуванням. При цьому зазначені свідки підтвердили, що саме автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, у зв`язку з чим був заподіяний матеріальний збиток.
Проте, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя в мотивувальній частині постанови суду від 18.11.2019 встановив наступне: «При цьому суд звертає увагу на те, що ніяких доказів про спричинення матеріальної шкоди ОСОБА_1 в межах даної справи не надано і це питання не є предметом даного судового розгляду, тому суд вважає, що дані про спричинення матеріальної шкоди ОСОБА_1 , зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 28.08.2019 відносно ОСОБА_2 , - є необґрунтованими».
Таким чином, на думку апелянта, суд безпідставно встановив відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою ОСОБА_2 , внаслідок якої була скоєна дорожньо-транспортна пригода, та матеріальною шкодою, що була заподіяна ОСОБА_1 внаслідок пошкодження автомобіля, яким він керував. У зв`язку з чим, в даний час він, як потерпілий, позбавлений можливості отримати страхову виплату з боку страхової компанії, а також стягнути з винної особи заподіяний йому матеріальний та моральний збиток.
На підставі викладеного, апелянт ОСОБА_1 просить змінити постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 18 листопада 2019 року, встановивши наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою ОСОБА_2 , внаслідок якої була скоєна дорожньо-транспортна пригода, та матеріальною шкодою у вигляді пошкодженого автомобіля «NISSAN X-TRAIL» д/н НОМЕР_2 , що була заподіяна йому внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідь судді, оголосивши заяву правопорушника ОСОБА_2 , який просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та відмовити у задоволенні апеляційної скарги, зазначивши, що штраф ним повністю сплачений, пояснення потерпілого ОСОБА_1 та його представника, адвоката Закопайла В.А. на підтримку своїх апеляційних вимог, заперечення захисника Степанової О.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався з огляду на таке.

З змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи відповідно до ст. 252 КУпАП дав оцінку доказам в їх сукупності і обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі досліджених судом першої інстанції письмових доказів, наведених у постанові, суд першої інстанції зробив правильний обґрунтований висновок, що водій автомобілю марки УРАЛ, р/н НОМЕР_3 , який належить в/ч НОМЕР_1 - ОСОБА_2 в порушення п.10.9 ПДР, рухаючись заднім ходом не переконався в безпеці маневру та відсутності перешкод для інших учасників дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки NISSAN X-TRAIL д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів.

Окрім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що підстав для закриття провадження за викладених у клопотанні захисника Даценка В.В. обґрунтувань немає, оскільки викладені обґрунтування є формальними підставами, які були усунуті у судовому засіданні, а дослідженими судом доказами в межах даного судового розгляду, доведено наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП під час керування ним транспортним засобом 28.08.2019р за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, який розглядається в межах даного судового розгляду .

Суд першої інстанції належним чином мотивував, що при розгляді питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 у судовому засіданні знайшло підтвердження те, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем Урал р/н НОМЕР_3 , який належить в/ч НОМЕР_4 , 28.08.2019р. на а/ш Попасна-Миронгрес, допустив порушення ПДР України, передбачені п.10.9 та створив небезпеку для автомобіля NISSAN X-TRAIL д/н НОМЕР_2 , яким керував гр.. ОСОБА_1 , що виразилось у спричиненні пошкоджень автомобілю NISSAN X-TRAIL д/н НОМЕР_2 , тому його дії правильно кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд не може погодитись з доводом потерпілого ОСОБА_1 про те, що судове рішення є суперечливим, оскільки судом не встановлений причинний зв`язок між протиправною поведінкою ОСОБА_2 , внаслідок якої була скоєна дорожньо-транспортна пригода, та матеріальною шкодою, що була заподіяна ОСОБА_1 внаслідок пошкодження автомобіля, яким він керував. У зв`язку з чим, в даний час він, як потерпілий, позбавлений можливості отримати страхову виплату з боку страхової компанії, а також стягнути з винної особи заподіяний йому матеріальний та моральний збиток.

Під час апеляційного перегляду судового рішення суду першої інстанції потерпілий пояснив суду апеляційної інстанції, що він не звертався іще до страхової компанії, але у нього є побоювання того, що страхова компанія може йому відмовити, оскільки у судовому рішенні прямо не зазначено про причинний зв`язок.

Однак, на думку апеляційного суду, ці сумніві є безпідставними, оскільки з змісту постанови суду першої інстанції прямо вбачається, що у вчиненні ДТП, скоєного 28.08.2019 року визнаний винним водій ОСОБА_2 , який був підданий судом адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у виді штрафу.

Правопорушник ОСОБА_5 також вину свою визнав, сплативши штраф.
Твердження суду першої інстанції про те, що про характер та обсяг пошкоджень при складанні протоколу не визначено і у судовому засіданні відповідних клопотань суду не надходило, відповідає дійсності.

В апеляційні скарзі потерпілий ОСОБА_1 не оспорює правильність кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, а також від і розмір покарання,

За таких обставин суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 порушивши вимоги п.10.9 ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Щодо прохальної частини апеляційної скарги ОСОБА_1 по зміну судового рішення суду першої інстанції, то вказана апеляційна вимога потерпілого, на переконання апеляційного суду, є надуманою, оскільки судове рішення суду першої інстанції не перешкоджає для звернення потерпілого до відповідної страхової компанії, а також з цивільним позовом до суду у встановленому законом порядку.

Суд апеляційної інстанції не встановив таких порушень , які б впливали на обсяг прав потерпілого на відшкодування з винної особи матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова Попаснянського районного суду Луганської області від 18 листопада 2019 року є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Попаснянського районного суду Луганської області від 18 листопада 2019 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піддано адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 340-00 грн без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського
апеляційного суду Є.В. Тополюк