ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/6636/18 Суддя 1-ї інстанції: Савченко Д.М.
Провадження № 33/818/19/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 06.11.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 06.11.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 01 вересня 2018 року о 21:20 в Харківській області, Харківському району, на 15 кілометрі автодороги М-18, водій ОСОБА_2, маючи ознаки сп'яніння, характерний запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, а саме за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров'я.

Дії водія ОСОБА_2 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.10.2018 року скасувати, та закрити провадження щодо нього, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що судове засідання було проведено без його участі, а копію рішення він отримав лише 06 листопада 2018 року.

В апеляційній скарзі вказує, що 01.09.2018 року в нього в машині закінчилося пальне, у зв'язку із чим він зупинився на узбіччі. Через півгодини до нього під'їхали співробітники поліції та на порушення вимог ч. 3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» не назвали свої прізвища, посади, спеціальні звання, і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора, хоча він вже не був водієм автомобіля, так як двигун був вимкнений.

Зазначає, що свідки можуть підтвердити той факт, що він не знаходився в стані алкогольного сп'яніння, а підстав для проведення огляду у співробітників поліції не було.

Указав, що відеозаписи з нагрудних камер є переривчастими та фіксують лише законні вимоги співробітників поліції, чим було порушено п.3.5 Розділу ІІІ Інструкції.

Також наголосив, що районним судом Харківської області не було приділено уваги тому факту, що він не міг керувати автомобілем, оскільки в автомобілі закінчилося паливо.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску є поважними та задовольнити апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про задоволення апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що згідно наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, відео фіксація починається о 21:43 годині у той момент коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу, яки зупинений на збіччі дороги, в ньому увімкнені сигнали аварійної зупинки, та з розмови водія ОСОБА_2 з працівниками поліції чутно, що ОСОБА_3 повідомляє останніх, що він намагався штовхати автомобіль, оскільки в ньому закінчилось пальне, те що він живе неподалік і ходив за каністрою з бензином, та наголошував, що в момент прибуття до нього працівників поліції він не керував автомобілем. Втім працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу Драгер або в закладі охорони здоров'я, від чого ОСОБА_2 дійсно відмовився з посиланням, що автомобілем він не керував. Після чого було залучено свідків та повторно запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, від якого ОСОБА_2 повторно відмовився.

Крім того з вказаного відеозапису встановлено, що на пропозицію працівників поліції ОСОБА_2 у протоколі про адімінстративне правопорушення залишив свої письмові пояснення, але працівник поліції після того, як ОСОБА_2 підписав протокол, продовжив заповнювати його зміст, а саме місце його складання, та, дописав ознаки сп'яніння (відеозапис останні цифри 0028, 22 години 50 хвилин 22 секунди). При цьому апеляційний суд відмічає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення вже містив заповнені графи з іменами свідків, та їх підписами.

Апеляційним судом було допитано свідка ОСОБА_4, який повідомив суду, що його було запрошено працівниками поліції в якості свідка, і працівники поліції йому повідомили, що вони ніби то допомогли водію штовхати цей автомобіль, оскільки в ньому закінчилось пальне, і в цей час вони виявили запах алкоголю з порожнини рота у останнього. При цьому водій повідомляв, що автомобілем він вже не керував, так як його двигун був ввімкнений. В його присутності ОСОБА_2 дійсно відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння, але у зв'язку з чим необхідно було проводити такий огляд, та чим мав останній які-небудь його ознаки працівники поліції не казали.

Апеляційний суд відмічає, що пояснення ОСОБА_2, які маються в протоколі про адміністративне правопорушення, відображені у долученого до матеріалів справи відеозапису продій, надані суду та викладені в апеляційній скарзі є послідовними, вони узгоджуються з змістом пояснень свідка ОСОБА_4

З метою встановлення обставин, чи дійсно ОСОБА_2 не керував автомобілем в момент, коли до нього прибули працівники поліції, та ячи був він у той момент водієм, в судове засідання викликалась посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, але до суду вона не прибула.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб'єктом вказаного правопорушення є саме водії транспортних засобів, які відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України керують ними, маючи посвідчення водія відповідної категорії, або які навчають керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 саме керував транспортним засобом в момент, коли працівники поліції запропонувати йому пройти огляд на встановлення стану сп'яніння, посилання апелянта, що автомобіль не міг рухатись, так як в ньому закінчилось пальне не спростовано вказаним вище відеозаписом, та поясненнями свідка ОСОБА_4, враховуючи, що відеозаписи починається о 21.43 в момент, коли автомобіль не рухається, водія в ньому немає, але у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові, яка оскаржена зазначено, що ОСОБА_2 здійснював керування автомобілем о 21.20, але ці відомості нічим не підтверджені, приймаючи до уваги вищенаведене, положення ст. 62 Конституції України, вважаю, що матеріли справи не містять доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, оскільки не доведено факту, що він саме керував автомобілем, тому необхідно скасувати постанову від 06.11.2018 року, і закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 06.11.2018 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.П.Цілюрик