Провадження № 3/306/708/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м.Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Тхір О.А., розглянувши матеріали справи за протоколом серії БД № 408025 від 02.08.2019 року, які надійшли від управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , заступника директора ТзОВ «Техно-Буд-Центр», РНОКПП невідомий, якому роз`яснено процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП , -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2019 року від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції надійшли адміністративні матеріали з протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , які 13.11.2019 року було передано для розгляду судді Тхір О.А.

Згідно з протоколом серії БД №408025 від 02.08.2019 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він, будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан, 19.07.2019 року біля 07.40 год. на а/д М06 Київ-Чоп 749км+112м, не вжив заходів щодо ліквідації ями (вибоїни) довжиною 1.7м, глибиною 0,3м, ширина 0.7м на проїзній частині дороги, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг п.3.110 ДСТУ 3587-97, що стало супутньою причиною ДТП за участі автомобіля марки TOYOTA VENZA д.н.з. НОМЕР_1 та завдало матеріальних збитків. Такі дії ОСОБА_1 інспектором поліції кваліфіковано за ч.4 ст. 140 КУпАП - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях ознак складу правопорушення. Зазначив, що ТзОВ «Техно-Буд-Центр», не є уповноваженим органом, відповідно до закону, який є відповідальним за експлуатаційний стан доріг, а лише відповідає в межах договору про надання послу з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільної дороги, тому посадові особи ТзОВ не є суб`єктом даних правовідносин, а отже і не може нести адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 140 КУпАП. Крім того, в письмових поясненнях, заперечує повністю і подію правопорушення, оскільки вважає, що вибоїна на дорозі була на краю дорожнього полотна, за межами суцільної смуги руху, по якій мають рухатись транспортні засоби. Зауважує, що ДТП сталось, внаслідок вибоїни, яка за межею смуги для руху транспорту та за укріпленим узбіччям.

Крім того, за клопотанням ОСОБА_1 в судовому засіданні оголошено перерву для можливості надання суду копії його посадової інструкції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

За змістом ст. 14 КУпАП, службові особи несуть відповідальність за вчинення дій, які входять до кола їх службових обов`язків.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про автомобільні дороги України» автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державне агентство автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України.

Таким органом управління у Закарпатській області є Служба автомобільних доріг у Закарпатській області.

Відповідно до укладених із Службою автомобільних доріг у Закарпатській області договорів на виконання підрядних робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг ТзОВ «Техно-Буд-Центр» своїми силами та потужностями взяло на себе зобов`язання надати послуги з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільної дороги державного значення М-06 Київ-Чоп в межах Закарпатської області, виконувати види та обсяги робіт, встановлені замовником, згідно технічного завдання за рахунок коштів державного бюджету та в обумовлений договором термін. Таким чином, за вказаним договором підрядник ТзОВ «Техно-Буд-Центр» зобов`язується виконати лише ті види і обсяги робіт, які встановлені замовником - Службою автомобільних доріг у Закарпатській області, та на які замовник має відповідне фінансування з бюджету.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ТзОВ «Техно-Буд-Центр» є приватним підприємством та відповідає перед замовником в межах договірних правовідносин, однак відповідно до законодавства не несе відповідальності за експлуатаційне утримання доріг.

Відповідно до Закону України «Про автомобільні дороги» суб`єктами адміністративного правопорушення за ст. 140 КУпАП в частині незабезпечення приведення у відповідність до діючих норм і стандартів доріг загального користування є посадові особи балансоутримувача автомобільних доріг, розпорядників бюджетних коштів у сфері закупівлі підрядних робіт на здійснення поточного ремонту та експлуатаційного утримання. При цьому відповідальність вони несуть лише за наявності необхідного фінансування.

Відповідно до ст. 24 Закону «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні…..Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або органи, уповноважені ними здійснювати експлуатаційне утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мають право вимагати від користувачів дотримання чинних законодавчих і нормативних актів стосовно дорожнього руху, правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування дорогами і дорожніми спорудами та їх охорони…..Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, правила користування ними та їх охорони затверджуються Кабінетом Міністрів України…..Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів, керівні працівники дорожньо-експлуатаційних організацій несуть відповідальність, в тому числі і кримінальну, якщо дорожньо-транспортна пригода або несвоєчасне забезпечення екстреною медичною допомогою людини, яка перебуває у невідкладному стані сталася з їх вини.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільні дороги» державну політику і стратегію розвитку всіх видів автомобільних доріг на території України здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства. Експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування та інших видів автомобільних доріг може здійснюватися на основі довгострокових (до семи років) договорів (контрактів) про утримання автомобільних доріг загального користування за принципом забезпечення їх експлуатаційного стану відповідно до нормативно-правових актів, норм та стандартів.

При чому даною нормою визначено істотні умови такого договору, якими, крім іншого, є Істотними умовами такого договору є:

відповідальність сторін за порушення умов договору;

відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди і зупинки руху;

тощо.

Відповідно до ст. 13 зазначеного закону, орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за:

1) стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування;

2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування;

3) відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом;

4) відповідність нормативно-правовим актам розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв;

5) цільове використання бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування;

6) санітарний та екологічний стан автомобільних доріг загального користування та їх смуг відведення.

Відповідно до ст. 49 згаданого закону власники доріг, органи, що здійснюють управління автомобільними дорогами, та користувачі автомобільних доріг, винні у порушенні вимог цього Закону, несуть відповідальність згідно із законом.

Отже, на підставі системного аналізу вказаних норм законодавства, слідує, що посадові особи підрядника в таких випадках взагалі не є суб`єктами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, оскільки несуть відповідальність виключно за невиконання або неналежне виконання робіт у межах виділених замовником коштів та в межах відповідних договірних правовідносин. Законодавством чітко визначено відповідальність власників доріг та органів, що здійснюють управління автомобільними дорогами за порушення відповідних норм щодо утримання доріг загального користування.

Одночасно, суд звертає увагу, що положеннями договору, не може визначатись відповідальність підрядника згідно з відповідними законами України, якими визначено суб`єктів такої відповідальності, та положення договору не можуть регулювати правовідносини інакше, ніж визначено відповідними Законами.

Таким чином, зважаючи на викладене вище, приходжу до висновку, що за змістом ч.4 ст. 140 КУпАП ОСОБА_1 , як заступник директора ТзОВ «Техно-Буд-Центр», не є суб`єктом даного адміністративного правопорушення, оскільки він не є тією посадовою особою того органу, яка повинна нести відповідальність в даному випадку, а тому підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.4 ст. 140 КУпАП з матеріалів справи не вбачається.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП)

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи в сукупності докази по справі, суд доходить висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247 ч.1 п.1, 283,-285, 287,-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В ИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд, який виніс постанову.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області О.А.Тхір