Номер провадження: 33/813/35/19
Головуючий у першій інстанції Деркачов О. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_2,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції адміністративне провадження стосовно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Красноперекопськ АР Крим, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На зазначену постанову Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, не погодившись із зазначеною постановою, просить її скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Одеській області підлягає поверненню особі, що її подала, з наступних підстав.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Проте, ст. 7 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Водночас, ч. 1 ст. 287 КУпАП передбачає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Тобто, перелік суб'єктів оскарження постанов про адміністративні правопорушення, що наведений у зазначеній нормі закону, є вичерпним.

Таким чином, положеннями ст.294 КУпАП Головне управління Національної поліції в Одеській області не наділено правом подавати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Одеській області не може бути прийнята до апеляційного розгляду.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, Головне управління Національної поліції в Одеській області посилалось на те, що правопорушником є слідчий слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Приморського відділу поліції у м. Одесі ГУНП в Одеській області.

При цьому, апелянт зазначив, що він є потерпілим по даній адміністративній справі, так як адміністративним правопорушенням йому завдано моральну шкоду, яка у відповідності до ч.2 ст. 23 ЦК України полягає у приниженні ділової репутації Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Однак, з даними доводами погодитись не можна, так як Головне управління Національної поліції в Одеській області не визнавалось потерпілим по даній адміністративній справі і процесуальний статус Головного управління Національної поліції в Одеській області як потерпілого не визнавався у встановленому законом порядку, з роз'ясненням прав та обов'язків, як то передбачено ст.269 КУпАП.

Більше того, Головне управління Національної поліції в Одеській області не може бути потерпілим по ч.1 ст. 130 КУпАП, по якій притягується до адміністративної відповідальності його співробітник.

Разом з тим, слід вказати, що у разі, якщо Головне управління Національної поліції в Одеській області вважає, що діями його співробітника, яким є ОСОБА_2, працедавцю завдано моральної шкоди, то зазначені обставини не можуть бути підставою для оскарження постанови суду по адміністративній справі, по ч. 1 ст. 130 КУпАП, а можуть бути підставою для притягнення свого співробітника до цивільної чи дисциплінарної відповідальності, при наявності відповідних доказів його вини.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з викладеного, положення Конституції України та ст.294 КУпАП, приходжу до висновку, що Головне управління Національної поліції в Одеській області не є особою, яка наділена правом подавати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим апеляційна скарга має бути повернута особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст.7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2018 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда