ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/933/19 Справа № 206/1812/19 Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 гривні 20 копійок судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 04.03.2019 року о 08:40 год. в м. Конотоп, вул. Андріївська, керував автомобілем SKODA OCTAVIA д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різький запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова). Від проходження огляду на стан вживання алкогольних напоїв водій відмовився в присутності двох свідків в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, - закрити.

Вважає постанову незаконною та такою, що порушує його права та законні інтереси і тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно постанови суду мене було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення оскільки я, нібито, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Але доводи викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства виходячи с наступного.

Вказує, що в постанові суду зазначено, що згідно протоколу я керував автомобілем в м. Конотоп, по вул. Андріївська. Але згідно протоколу я керував по вул. Вирівська, а вул. Андріївська в м. Конотоп (згідно данних google maps) взагалі відсутня.

Крім того, а протоколі і в постанові зазначено місце керування автомобілем тільки вулиці (Вирівська та Андріївська), але і в тому і в тому випадку не зазначено номер будинку або якась прив`язка до місцевості, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливем лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( далі - Порядок).

Отже, відповідно до встановленого Законом порядку огляду водіїв при відмові від проходження огляду на місці або висловлення (після такого огляду на місці) незгоди з його результатами поліцейський повинен був направити водія до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма такого направлення зазначена у додатку до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 1).

Вказує, що він не відмовлявся від проходження у встановленому законом порядку огляду на встановлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння, оскільки мені не пропонували проходження огляду ні на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, ні в медичному закладі, а протокол серії ОБ №145162 відносно нього складали за його відсутності.

У звязку з складанням протоколу відносно ОСОБА_1 без його участі, за незрозумілих йому обставин, він не повідомлений про розгляд справи в суді Самарського району м. Дніпропетровська.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, доказів поважності неявки суду не надав, в зв`язку з чим, враховуючи вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до наступного висновку.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 17 травня 2019 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, які надішли до суду, зокрема: протоколом серії ОБ № 145162 від 04.03.2019 року про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які кожен окремо вказали, що в їх присутності громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп`яніння.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та те що йому було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, суд розцінює як безпідставні, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність також й за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, з метою підтвердження або спростування його ознак, встановлених працівниками поліції.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни або скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладені обставини, доводи ОСОБА_1 суд вважає необґрунтованими, а тому його апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін,

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2019 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко