Справа № 461/2762/19 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/772/19 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 червня 2019 року, -

встановив:

цією постановою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124, ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності.

Згідно постанови судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №151741 від 16 квітня 2019 року, 07 березня 2019 року о 21 год. 50 хв. на перехресті вулиць К.Левицького - Романчука у м. Львові, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Honda Djorno» кузов № НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, рухався по правій смузі руху по вул. К.Левицького у м. Львові, на якій були припарковані автомобілі, не дотримався безпечного інтервалу до попутного автомобіля, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду нього у лівій смузі, та з припаркованим автомобілем «Renault Megane Scenic» номерний знак НОМЕР_3 , в результаті ДТП транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень, чим завдано матеріальних збитків, а ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №151744 від 16 квітня 2019 року, 07 березня 2019 року о 21 год. 50 хв., на перехресті вулиць К.Левицького - Романчука у м. Львові, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Honda Djorno» кузов № НОМЕР_1 без мотошолома та був учасником ДТП, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП.

Крім цього, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №151742 від 16 квітня 2019 року, 07 березня 2019 року о 21 год. 50 хв., на перехресті вулиць К.Левицького - Романчука у м. Львові, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Honda Djorno» кузов № НОМЕР_1 , був учасником ДТП та не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Також, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №151743 від 16 квітня 2019 року, 07 березня 2019 року о 21 год. 50 хв., на перехресті вулиць К.Левицького - Романчука у м. Львові, ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Honda Djorno» кузов № НОМЕР_1 , був учасником ДТП та не мав права керування таким транспортним засобом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_1 покликається на те, що при закритті адміністративного провадження судом не було встановлено вину ОСОБА_2 , незважаючи на те, що у матеріалах справи зібрано достатньо належних, допустимих та неспростовних доказів його вини.

Зазначає, що відсутність покликання суду на те, що ОСОБА_2 є винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124, ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 КУпАП може бути підставою для відмови в позові, поданому в цивільно-правовому порядку про відшкодування заподіяної їй внаслідок ДТП ОСОБА_2 майнової шкоди.

Акцентує, що про час та місце слухання справи про адміністративне правопорушення її не повідомляли; копію постанови вона отримала 14 червня 2019 року.

Не погоджується із висновками суду про те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, оскільки саме за такого формулювання суд позбавляє потерпілих права на справедливий суд.

Просить скасувати постанову Галицького районного суду від 10 червня 2019 року і постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 КУпАП та закрити провадження в справі, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Справа призначалась до розгляду в апеляційному суді на 17, 24, 31 липня та 14 серпня 2019 року, про що належним чином повідомлялись сторони. Однак, жодного разу правопорушник ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Дяків О.М. в судове засідання не з`явились, лише 24 липня 2019 року адвокатом Дяківим О.М. було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового розгляду.

В подальшому, 01 серпня 2019 року потерпіла ОСОБА_1 , яка тричі зі своїм представником - адвокатом Івасютою Л.В. з`являлись в судові засідання, подала заяву, в якій у зв`язку з перебуванням у відпустці за межами України, просить розгляд апеляційної скарги проводити у її відсутності, зазначивши, що підтримує вимоги викладені у ній в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає можливим проводити розгляд апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_1 за відсутності сторін по справі.

Відтак, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Ч.7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 10 червня 2019 року відносно ОСОБА_2 не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом, необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, закриття провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Водночас, слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити обґрунтоване судове рішення.

При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Таким чином, з врахуванням того, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення, необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, передбачені ст. 280 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відтак, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення стверджується матеріалами справи 461/2762/19, а саме: протоколом серії ОБ № 151741 про адміністративне правопорушення (а.с.1), протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.17-25) та схемою місця ДТП від 07 березня 2019 року з фототаблицею (а.с.26-30); поясненнями учасників ДТП - ОСОБА_2 (а.с.31), ОСОБА_1 (а.с.36), ОСОБА_3 (а.с.44) про обставини дорожньо-транспортної пригоди.

На думку апеляційного суду, обставини зіткнення транспортних засобів в даній дорожній ситуації, їх розташування на проїжджій частині та механічні пошкодження, виявлені і зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з дослідженими доказами, дають підстави вважати, що водій транспортного засобу «Honda Djorno» кузов № НОМЕР_1 - ОСОБА_2 , як вірно зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 151741, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, рухався по правій смузі руху по вул. К.Левицького у м. Львові, на якій були припарковані автомобілі, не дотримався безпечного інтервалу до попутнього автомобіля, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), д), 11.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Отже, оцінюючи наведене, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а відтак, провадження у справі за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Крім цього, ст. 278 КУпАП зокрема передбачено, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, в даному випадку, при розгляді справи не дотримався вищезазначених вимог закону.

Так, ст. 221 КУпАП встановлює вичерпний перелік адміністративних правопорушень, які розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, а справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції, а не судом.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що матеріали справи за протоколами про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 : серії ОБ № 151744 за ч.5 ст. 121 КУпАП, ОБ № 151742 за ч.1 ст. 126 КУпАП, ОБ № 151743 за ч.2 ст. 126 КУпАП від 16 квітня 2019 року слід повернути в Управління патрульної поліції у Львівській області для прийняття рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 червня 2019 року, якою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124, ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст. 126 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності - скасувати.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушенння, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження в справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Протоколи про адміністративні правопорушення серії ОБ № 151744 за ч.5 ст. 121 КУпАП, ОБ № 151742 за ч.1 ст. 126 КУпАП, ОБ № 151743 за ч.2 ст. 126 КУпАП від 16 квітня 2019 року відносно ОСОБА_2 повернути в Управління патрульної поліції у Львівській області, для прийняття рішення, через Галицький районний суд м. Львова.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.