Провадження № 33/824/4166/2019 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Калити Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Калити Н.В. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працюючого головним оператором в ТОВ «Кім-Трейдінг», одруженого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі дві тисячі чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови судді, 14.07.2019 року, о 22-45 годині, у м. Києві по вулиці Празька, 3, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ямаха», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Калита Н.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є необґрунтованою. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте судом першої інстанції визнано винним і притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Зазначає, що будь-яких інші постанови щодо ОСОБА_1 про притягнення його за ст. 130 КУпАП не набули чинності, а тому ОСОБА_1 не є особою яку двічі притягували до відповідальності за ст. 130 КУпАП. Зазначає, що судом першої інстанції в порушення вимог закону справу розглянуто без участі ОСОБА_1 . Також зазначає, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 та не повідомили причину зупинки. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутності свідків, крім того в судовому засіданні вони допитані не були. Також зазначає, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд для встановлення ознак сп`яніння на місці зупинки. Зазначені обставини, на думку апелянта, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Калити Н.В., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи. Підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №362558 від 14.07.2019 року, згідно якого 14.07.2019 року, о 22-45 годині, у м. Києві по вулиці Празька, 3, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Ямаха», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя (а.с.1); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Ямаха» реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, в їх присутності відмовився від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 3); відеозаписом з нагрудної бодікамери АА-00977 працівника поліції, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с. 4).

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Оцінивши вказані докази та надавши їм належну оцінку суддя суду першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Тобто суддею місцевого суду були правильно встановлені фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Проте, апеляційний суд вважає, що діям ОСОБА_1 суддею суду першої інстанції була надана неналежна юридична оцінка, оскільки дії ОСОБА_1 були кваліфіковані судом за ч.3 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №362558 від 14.07.2019 року щодо ОСОБА_1 складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч.3 ст. 130 КУпАП настає за те, що особа двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані будь-якого сп`яніння. Разом з тим, викладаючи сутність вчиненого правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не вказано про те, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані будь-якого сп`яніння, що є єдиною кваліфікуючою ознакою за наявності якої дії ОСОБА_1 можуть кваліфікуватись за ч.3 ст. 130 КУпАП.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП суддя в мотивувальній частині постанови від 11.10.2019 року, викладаючи сутність адміністративного правопорушення, яке він визнав доведеним зазначив те, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Не дивлячись на наявні обставини, суддя суду першої інстанції, сформулювавши у мотивувальній частині постанови обставини вчинення правопорушення, яке підпадає під ознаки ч.1 ст. 130 КУпАП, визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.3 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності вийшов за межі правопорушення, поставленого у вину ОСОБА_1 , яке відповідно до практики ЄСПЛ є обвинуваченням, що призвело до порушення процесуальних прав останнього, в тому числі і права на захист.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_1 із частини третьої на частину першу ст. 130 КУпАП, визнання його винним у вчиненні цього адміністративного правопорушення та пом`якшення накладеного на нього стягнення до стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та необхідність закриття провадження у справі, на думку суду є необґрунтованими.

Згідно чинного законодавства, огляд водія (іншої особи) з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів проводиться працівником поліції в присутності двох свідків (не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви). При цьому працівник поліції має одержати згоду особи на її огляд для встановлення стану сп`яніння з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів.

Якщо водій не погоджується на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу для встановлення стану алкогольного сп`яніння або не погоджується з результатами огляду працівником поліції з використанням технічних засобів, експрес-тестів або інших методів, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, є безпідставним, оскільки зазначені вище вимоги працівниками поліції дотримані в повному обсязі та протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення складався за відсутності свідків є нічим не підтвердженими та спростовуються матеріалами справи. Відмова у виклику свідків, на які посилався захисник є обґрунтованою та не може вказувати на незаконність висновків судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, є надуманими, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження зазначеного факту.

Посилання захисника на те, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 та не повідомили причину зупинки спростовується матеріалами справи, оскільки в протоколі відсутні зауваження ОСОБА_1 на дії працівників поліції, протокол складено щодо ОСОБА_1 за порушення ним п. 2.5 ПДР України.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2019 рокущодо ОСОБА_1 не може вважатись законною та обґрунтованою, а тому постанова підлягає зміні в частині кваліфікації дій ОСОБА_1 та накладеного на нього стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Калити Н.В. - задовольнити частково.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 - змінити.

Дії ОСОБА_1 перекваліфікувати із ч.3 ст. 130 на ч.1 ст. 130 КУпАП, визнавши його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та пом`якшити накладене на нього стягнення до 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 ( один ) рік.

В решті постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига