3/758/303/19 Категорія 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в місті Києві, протокол серії БД №184144, про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 25.11.2018 року, о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_1, керував транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, в місті Києві, по вулиці Межигірська, 22, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується тестом «Драгер 6820» №1215. Результат тесту - 1.60 0/00, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, свою вину у пред'явленому правопорушенні категорично заперечував.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, суд прийшов до висновку, що справа підлягає закриттю за не встановленням в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол відносно ОСОБА_1 складено о 13 годині 30 хвилин, однак як вбачається з матеріалів справи, а саме тесту «Драгер 6820» №1215, огляд проводився о 13 годині 31 хвилині, отже, протокол про адміністративне правопорушення було складено до проведення огляду на стан сп'яніння, однак, з посиланням на нього.

Згідно положення ст.62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - підлягає закриттю за не встановленням в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які підтверджують в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 294, 307, 308 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за не встановленням в його діях склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій