Справа № 574/127/19
Провадження № 3/574/48/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої ТОВ «Райз Північ» дояркою, розлученої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код платника податків-фізичної особи НОМЕР_1,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, являючись матірю неповнолітньої ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, 19.11.2018 року умисно ухилилася від виконання передбачених законодавством обовязків, а саме не забезпечила необхідних безпечних умов життя для дитини за місцем її постійного проживання в домогосподарстві, що знаходиться за адресою Буринський район, с. Хустянка, вул. Соборна,7, внаслідок чого станом на 19.11.2018 року дитина проживали в небезпечних санітарно-гігієнічних умовах, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за аналогічні дії.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала, пояснивши, що дійсно на час перевірки 19.11.2018 року представниками соціальних служб та сільської ради, в будинку, де вона проживає з дитиною, не було забезпечено належних санітарно-гігієнічних умов. В теперішній час вона усунула виявлені недоліки. У вчиненому щиро розкаялася.

Крім визнання своєї вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевказаних обставинах повністю доведена в судовому засіданні нижченаведеними доказами.

Зокрема, вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, актом соціального інспектування, свідоцтвом про народження дитини, письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с.1-8)

Як вбачається з постанови від 11.05.2018 року ОСОБА_1 протягом року притягувалася до адміністративної відповідальності за аналогічні дії (а.с.10).

Частиною 2 ст.150 СК України встановлено, що батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичних, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Аналізуючи зазначені положення нормативних актів та оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, суддя вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, що покласти в основу цієї постанови щодо доведеності вини ОСОБА_1.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена і її дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 184 КУпАП, так як вона, являючись матірю неповнолітньої дитини, ухилилася від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя дитини, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

При накладенні стягнення, у відповідності до ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 працює, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність суд не вбачає.

Враховуючи вказані обставини, характер вчиненого правопорушення, особу порушника та її майновий стан вважаю, що з метою виховання порушника і запобіганню вчинення ним нових порушень ОСОБА_1 необхідно піддати адміністративному стягненню передбаченому законом у виді штрафу на користь держав.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП і призначити їй передбачене Законом адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 Петрівнина користь спеціального фонду Державного бюджету України 384 грн. 20 коп. судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан