Провадження № 3/127/7863/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2019 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., за участю захисника адвоката Гавриша Л.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
Водій ОСОБА_1 22.11.2018 року о 23 год. 44 хв., рухаючись в м.Вінниці по просп. Коцюбинського, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Водій від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності лікаря-нарколога в приміщенні КЗ ВОНД «Соціотерапія».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він 22.11.2018 року їхав з пасажирами та їх зупинили працівники поліції. Працівник поліції представився та попросив пред`явити документи, що він і зробив, потім попросив його вийти з автомобіля та запитав чи він не вживав алкогольні напої. В подальшому працівник поліції попросив його пройти до патрульного автомобіля та коли він був в автомобілі, він поїхав не пояснивши куди вони їдуть. Вони приїхали до медичного закладу КЗ ВОНД «Соціотерапія», але він обурився, оскільки він поспішав та місці зупинки йому навіть не запропонували прийти огляд на стан сп`яніння, а одразу повезли в медичний заклад, тому він в медичному закладі одразу відмовився від проходження огляду. В подальшому вони повернулися до патрульного автомобіля, де працівник поліції склав на нього протокол про адміністративне правопорушення, вручив йому копію протоколу, в якій не було зазначено частину ст. 130 КУпАП. До матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, а тому просив закрити провадження у справі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що в той день він був свідком вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв. Під час зупинки автомобіля працівниками поліції, він перебував в автомобілі в якості пасажира. Коли працівник поліції зупинив автомобіль, то представився, перевірив документи та попросив ОСОБА_1 вийти з автомобіля. Потім ОСОБА_1 разом з працівником поліції поїхав в КЗ ВОНД «Соціотерапія», але свідків при цьому ніхто не запрошував.
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, п. 2.5.Правил дорожнього руху, вказує на те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З матеріалів справи вбачається, щовина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №311454 від 23.11.2018 року, висновком КЗ ВОНД «Соціотерапія» № 2753 від 23.11.2018 року, рапортом працівника поліціїта довідкою поліції.

Відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в повному обсязі підтверджується матеріалами справи у сукупності з наданими поясненнями у судовому засіданні ОСОБА_1 , який підтвердив, що він відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Судом не прийнято до уваги пояснення в судовому засіданні ОСОБА_1 , що у нього не було часу на проходження обстеження на стан сп`яніння, оскільки не перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння не спростовує та не заперечує відмову правопорушника від проходження медичного огляду для визначення ступеню сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення та стало підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, а вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення спростовується матеріалами справи та розцінюється як лише намаганням правопорушника уникнути відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 , не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення ним нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Вирішуючи питання про можливість застосування до ОСОБА_1 положень ст. 21 КУпАП з врахуванням встановлених обставин справи, процесуальної поведінки особи, невизнання ним вини у вчиненому, тому суд не вбачає за доцільне застосування заходів громадського впливу із звільненням особи правопорушника від адміністративної відповідальності.
Враховую вищевикладене, керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя