Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4641/18 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської областівід 30 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_2 (згідно посвідчення водія від 07.02.2014 р. серії НОМЕР_2 - ОСОБА_2 який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської областівід 30 листопада 2018 року ОСОБА_2 (згідно посвідчення водія від 07.02.2014 р. серії НОМЕР_2 - ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 (згідно посвідчення водія від 07.02.2014 р. серії НОМЕР_2 - ОСОБА_2судовий збір в розмірі 352 грн. 40 копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 01.09.2018 р. о 23:25 в м. Бердичеві Житомирської області по вул. Данилівська, 24, керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не стійка хода, незв'язна мова, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, від проходження огляду на стан сп"яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 089846 від 02.09.2018 р., Висновком № 123, письмовими поясненнями від 02.09.2018 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

На прийняте судом рішення адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що постанова суду є незаконною у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд фактично позбавив ОСОБА_2. можливості захисту га реалізації прав наданих КУпАП, відклавши розгляд справи на останній робочий день строку визначеного ч.2 ст.38 КУпАП. ОСОБА_2 виявив бажання скористатися своїми правами визначеними КУпАП та просив клопотати перед судом, що матеріали про вчинення адмінправопорушення містять ряд недоліків, які було викладено в клопотанні від 30.11.2018 року про повернення для належного доопрацювання протоколу відносно ОСОБА_2 до Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області. Вважаємо, що відмова у задоволенні клопотання про відправлення на доопрацювання протоколу про адміністративне правопорушення порушує права ОСОБА_2 Не зважаючи на відмову суду у задоволенні клопотання про направлення на доопрацювання протоколу, адвокатом під час судового засідання 30.11.2018 року було повідомлено суду, що ОСОБА_2 своєї вини не визнає та може спростувати зазначене в протоколі, для цього користуючись ст.268 КУпАП, було заявлено клопотання про виклик та допит свідків, які можуть підтвердити, що ОСОБА_2 не перебував за кермом автомобіля, а отже не міг вчинити правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. В задоволенні зазначеного клопотання судом було відмовлено з тих підстав, що начебто ОСОБА_2 та його захисник мали привести зазначених свідків на судове засідання 30.11.2018 року, а так як вони їх не привели то це означає, що сторона захисту затягує судовий розгляд справи. Зазначене не відповідає дійсності так як сторона захисту ознайомилася із матеріалами справи фактично 29.11.2018 року, а розгляд справи відбувся 30.11.2018 року, лише за одну ніч не представилось можливим забезпечити явку свідків в судове засідання. Стверджує, що права ОСОБА_2 були порушені внаслідок відмови суду у задоволенні клопотань про направлення на доопрацювання протоколу та відмови клопотання сторони захисту викликати трьох свідків, які були учасниками події викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення та могли спростувати факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а отже і спростувати сам факт події правопорушення. З огляду на викладене, оскаржувана постанова суду має бути скасована.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його представника, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

З постанови суду слідує, що висновок суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №089846 від 02.09.2018 року, Висновком № 123, письмовими поясненнями від 02.09.2018 р. свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Однак, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просив постанову суду першої інстанції скасувати з мотивів, викладених в ній та закрити справу у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Додатково пояснив, що він не перебував взагалі за кермом автомобіля, що вони з друзями чекали знайомого та вживали пиво, проте пили не всі. Їхали працівники поліції зупинилися, попросили ОСОБА_8, який до того керував автомобілем, пред'явити права, у ОСОБА_8 прав не було, тому він надав лише технічний паспорт.. Працівники поліції сказали ОСОБА_8, шо якщо немає прав, то вони заберуть автомобіль, і тоді він (ОСОБА_2) вимушений був дати свої права, працівники поліції забрали його в машину та поїхали до лікарні. В лікарні йому запропонували пройти медичне освідування відчого він відмовився в присутності працівників лікарні, оскільки був в стані алкогольного сп'яніння, однак автомобілем в такому стані не керував, тому не розумів, чому він взагалі повинен походити такий огляд.. На місці зупинки автомобіля пройти й огляд за допомогою алкотестеру працівники поліції йому не пропонували, за кермом автомобіля він не перебував, працівники поліції підійшли до них, коли вони стояли і чекали на знайому.

Свідок ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду справи пояснив, що вони з друзями стояли біля автомобіля, на якому приїхали, і чекали знайому та вживали пиво, проте він пиво не пив. Їхали працівники поліції, зупинилися, попросили його пред'явити права, у нього прав не було, оскільки він ще навчався водінню автомобіля, тому він надав лише технічний паспорт на автомобіль.. Працівники поліції сказали , що якщо немає прав ні в кого з присутніх, то вони заберуть автомобіль, і тоді ОСОБА_2 надав працівникам поліції свої права, працівники поліції забрали ОСОБА_2 в машину та поїхали до лікарні. Через годину повернувся ОСОБА_2 та сказав, що возили його в травмпункт для медичного огляду та забрали права. На місці пройти медичний огляд за допомогою алкотестеру працівники поліції ОСОБА_2 не пропонували.

Свідок ОСОБА_9 під час апеляційного розгляду справи, пояснила, що вони з дузями чекали знайому та пили пиво, крім ОСОБА_8. Підійшли працівники поліції та спитали хто за кермом, витребували документи у ОСОБА_8, хотіли забрати машину, у ОСОБА_8 документів не було. Тоді ОСОБА_2 дав свої документи, і ОСОБА_2 працівники поліції увезли. Через деякий час ОСОБА_2 повернувся, та сказав, що його перевіряли на стан сп'яніння. Зазначила, що в її присутності на місці, де вони розпивали спиртні напої,ОСОБА_2 не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкототестеру. Пояснила також, що ОСОБА_2 автомобілем не керував.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_2 та допитаних в судовому засіданні свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про те, що ОСОБА_2 від проходження медичного освідування на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, та письмові пояснення зазначених свідків, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП., виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за відмову особою, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

З аналізу диспозиції зазначеної норми вбачається, що при розгляді даної категорії справ необхідно встановити такі обставини, як факт керування особою транспортним засобом та відмову особи від проходження у встановленому законом порядку від огляду на стан сп'яніння.

З аналізу встановлених судом обвставин та наданих до протоколу про адміністративне правопорушення і в судовому засіданні апеляційного суду доказів вбачається, що наведені обставини не були встановлені під час розгляду алміністративної справи.

Так з протоколу про адміністративне правопорушння вбачається, щдо ОСОБА_2 01.09.2018 р. о 23:25 в м. Бердичеві Житомирської області по вул. Данилівська, 24, керував автомобілем Daewoo Lanos, д.н.з.НОМЕР_1

На підтвердження даної обставини працівниками поліції до протоколу додано письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Однак з вказаних пояснень свідків вбачається, що вони були залучені працівниками поліції в медичному закладі, куди вони привезли ОСОБА_2 для огляду, і свідки засвідчили тільки факт відмови ОСОБА_2 від проходження такого огляду в медичному закладі.

Тобто зазначені особи свідками керування ОСОБА_2 автомобілем у встановлений в протоколі ас не були і не могли бути.

Разом з цим свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_8 надали пояснення, якими факт керування ОСОБА_2 автомобілем навпаки однозначно спростовується.

Таким чином належних та достатніх доказів на підтвердження обставини керування ОСОБА_2 транспортним засобом матеріали справи не містять. А недоведеність даної обставини вже сама по собі виключає наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладені обставини вбачається безпідставним подальше встановлення доведеності чи недоведеності відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки його подальша така відмова без встановлення факту керування транспортним засобом сама по собі не тягне за собою встановлення наявності складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в даному випадку..

Крім того також слід зазначити, що при встановленні даного правопорушення працівниками поліції також не дотримано порядку проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння в частині пропонування пройти такий огляд та фіксування його відмови від проходження огляду, передьбаченого положеннями ст. 266 КУпАП, оскільки в порушення зазначеної норми ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою технічних засобів, а відразу було доставлено до медичного закладу, де й і було зафіксовано його відмову від проходження огляду, яку до речі засвідчили не сторонні незацікавлені особи, а працівники цього ж закладу, в тому числі лікар, який в подальшому оформлював висновок щодо результатів медичного огляду із зазначенням відмови ОСОБА_2 від його проходження.

Виходячи з наведеного вбачається, що факт відмови ОСОБА_2. від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, тобто спочатку на місці зупинки за допомогою технічного засобу, а у разі відмови чи незгоди з результатами такого огляду, - в медичному закладі, матеріалами провадження не підтверджується, а навпаки спростовується як поясненнями самого ОСОБА_2 так і свідків, допитаних в судовому засіданні апеляційного суду, поясненням яких апеляційних суд надає перевагу з огляду на безпосередність їх сприйняття в ході судового розгляду. Про таке порушення порядку також свідчить і зміст протоколу, в якому зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння без будь-якої вказівки щодо огляду на місці зупинки.

Розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника з огляду на закінчення строків накладання стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, не допитавши свідків безпосередньо в судовому засіданні, заявлених в клопотанні захисника, з метою встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції був позбавлений можливості врахувати зазначені вище обставини при ухваленні рішення по справі та прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі лише письмових доказів, наданих до протоколу.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_2 та його захисника, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі і щодо участі в судовому засіданні, безпідставного розгляду справи за їх відсутності не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, враховуючи належне повідомлення правопорушника та його захисника про час та місце судового розгляду, неодноразове відкладання такого розгляду за їх клопотаннями та обов'язок суду застосувати всі заходи для розгляду справи у строк, передбачений для застосування адміністративного стягнення, у відповідності до ст. 38 КУпАП. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що використання ОСОБА_2, прав, передбачених ст. 268 КУпАП, було забезпечено шляхом прийняття апеляційної скарги до розгляду апеляційного суду, а також забезпеченням його участі в апеляційного перегляді справи із задоволенням клопотань та відповідним дослідженням наявних доказів.

За таких обставин доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30 листопада 2018 рокупро притягнення ОСОБА_2 (ОСОБА_2 згідно посвідчення водія від 07.02.2014 р. серії НОМЕР_2) до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: