ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1767/18

Провадження № 3/568/38/19

23 січня 2019 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Панчук М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працює у КП «Водоканал» м.Радивилів, українця, громадянина України, паспорт серії СР 906702, виданий 26.04.2002 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області.

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз'яснені),

встановив:

як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 113048 від 03.12.2018 р., 03.12.2018 року о 15 год. 07 хв. на вул. О. Невського в м. Радивилів Рівненської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ВАЗ 2109", номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, не стійка хода, зміна забарвлення шкіряного покрову тіла, від проходження огляду відмовився у присутності двох свідків.

У відкритому судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що близько 15 год. 03.12.2018 р. він рухався автомобілем по вул. О. Невського в м. Радивилів Рівненської області, та поблизу Центру зайнятості був зупинений працівниками поліції, які вказали, що він керував транспортним засобом не пристебнувшись пасом безпеки. Під час розмови, працівники поліції сказали, що у них виникли підозри на те, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, тому його посадили в автомобіль працівників поліції і повезли до лікарні. Проте, приїхавши до Радивилівської РЛ, у приміщення лікарні не заводили, а працівник поліції виніс прилад "Драгер" із трубочками, які уже були розпечатані і вказали йому продути їх. Після того, як в одну з трубок продув працівник поліції, йому дали іншу трубку і він також продув, та результат огляду показало - 0,95 % проміле, з яким він категорично не погодився та вимагав завести його у лікарню, щоб пройти такий огляд, так як вони були уже біля неї. Працівники поліції не забезпечили можливість проведення огляду у лікарні, а повезли до віддлку поліції, де зупинили якусь машину, звідки вийшли дві особи, які і підписалися в протоколі. Відзначив, що не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння, а тому і свідки не могли засвідчити такого факту відмови, був не згідний з результатом огляду, проведеним біля лікарні та вимагав проходження такого у лікарні, а такий огляд щоб проводили медичні працівники. Вказав, що писав у протоколі пояснення, але не зміг дописати, бо працівники поліції не забезпечили такої можливості. Від отримання протоколу не відмовлявся, однак його ОСОБА_1 не видали.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 підтримав позицію ОСОБА_1 та вказав, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак наявні підстави для закриття провадження у справі, так як не було встановлено відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі після оскарження наявних результатів стану алкогольного сп'яніння, а проведений огляд був з порушенням норм законодавства.

Свідок ОСОБА_3, який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання або відмову від давання показань, у судовому засідання вказав, що 03.12.2018 р. після 16 год. він їхав зі своїм братом ОСОБА_4, та були зупинені працівниками поліції поблизу Радивилівського відділення поліції. Свідок зазначив що ОСОБА_1 сидів у службовому автомобілі поліції. Працівники поліції пояснили, що останній керував автомобілем у нетверезому стані та відмовляється від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння, особистої відмови ОСОБА_5 не чув, хиткої ходи не замітив, запаху алкоголю з порожнини рота не чув. Працівники поліції показали відео, де він побачив, що працівник поліції продув прилад "Драгер", результат був - 0 ‰, а тоді дав продути ОСОБА_1, показник на приладі був - 0,95 ‰. Свій підпис, як свідок ставив у заповненому протоколі, так як останній при ньому не заповнявся. Місце зупинки ОСОБА_1 поліцейськими йому не відоме.

Свідок ОСОБА_6, який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання або відмову від давання показань, у судовому засіданні пояснив, що 03.12.2018 р. після 16 год. їхали з братом ОСОБА_4, та були зупинені працівниками поліції поблизу Радивилівського відділення поліції. Працівники поліції пояснили, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем у нетверезому стані та відмовляється від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння, проте при ньому ОСОБА_1 особисто не відмовлявся від проходження такого огляду. Будь-яких ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_1 не бачив. Не знає де було місце зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_7, який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання або відмову від давання показань, у судовому засідання вказав, що 03.12.2018 р. в м.Радивилів по вул. О.Невського їхав у автомобілі разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_8 ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції, як пояснили працівники поліція за те, що не був пристебнутий ременем безпеки, забрали останнього та кудись повезли. Він залишився біля автомобіля ОСОБА_1 та чекав на нього близько 2-х годин. Після приїзду до автомобіля, ОСОБА_1 сказав, що його повезли у лікарню для огляду на стан сп'яніння, однак, туди не заводили, а винесли пристрій "Драгер" із трубками, які не були запаковані, та після того, як продув у нього, показав стан сп'яніння, однак на його заперечення у лікарню так і не завели, а повезли до райвідділку, де зупинили якихось людей і склали протокол. Автомобіль забрав інший чоловік на імя Олег. Ознак алкогольного спяніння ОСОБА_1 не помітив. На місці зупинки не бачив, щоб ОСОБА_1 продував "Драгер", також не чув, щоб той відмовлявся від огляду на стан сп'яніння.

Свідок ОСОБА_8, яка попереджена про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання або відмову від давання показань, у судовому засідання вказала, що 03.12.2018 р. в м.Радивилів по вул.О.Невського їхала в автомобілі разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_9, після зупинки ОСОБА_1 та після того як його повезли працівники поліції, чакала на останнього близько години, після чого викликавши таксі і поїхала. Зазначила, що на місці зупинки ОСОБА_1 не продував "Драгера" та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З огляду на диспозицію даної норми, підставою притягнення до адміністративної відповідальності є, зокрема, керування у стані алкогольного сп'яніння, а також відмова водія, який керував транспортним засобом і в якого наявні ознаки алкогольного сп?яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Підставою огляду на стан алкогольного сп?яніння є "достатні підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного спяніння", що передбачено п. 1 розділу ІХ наказу МВС України "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" від 07.11.2015 р. № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Для встановлення "достатності підстав вважати, що водій перебуває у стані алкогольного спяніння", необхідно встановлення ознак сп?яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, як передбачено п. 3 розділу І спільного наказу МВС України та МОЗ України "Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно п. 3, 4 розділу ІХ Інструкції № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд.

Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається із п. 6 розділу ІХ Інструкції № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 113048 від 03.12.2018 р., ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України, що забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; при цьому установлені обставини описуються, як керування у стані алкогольного сп'яніння разом з відмовою водія на вимогу поліцейстького пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, з усних пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6, з письмових їхніх пояснень, долучених до матеріалів справи, вбачається, що останні не були присутні при зупинці транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 03.12.2018 року по вул. О.Невського у м. Радивилів о 15 год 07 хв., як зазначено у протоколі. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_4 підписували уже складений протокол та в своїх письмових поясненнях зазначають, що були запрошені в якості свідків о 03.12.2018 р. о 16 год. 20 хв. та о 16 год. 30 хв., а відтак суд визнає їхні пояснення неналежним доказом відмови ОСОБА_1 у проходженні в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7, 8).

Разом з тим, суд зазначає, що при виявленні кількох адміністративних правопорушень, необхідно складати протокол на кожне правопорушення окремо.

Однак, у протоклі вказано як про керування транспортним засобом у стані алкогльного сп'яніння так і відмова від проходження огляду на стан сп'яніння, що вказує на некоректність складеного протоколу. При цьому, факт заперечення результатів огляду, проведеного працівниками поліції зобов'язує працівників поліції забезпечити альтернативний огляд у медичній установі, що не було виконано. Факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі не підтверджений поясненнями двох свідків. Разом з тим, працівники поліції зобов'язіні були на місці зупинки запропонувати пройти огляд за допомогою "Драгера", що не було також зроблено, а відразу останні залишили місце події з ОСОБА_1

Як вбачається із ч. 2 ст. 253 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього кодексу.

Однак, вказаного свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_10 відеозапису до матеріалів справи не будо долучено та останній не був досліджений у судовом засіданні, а відтак факт його наявності не встановлений, при цьому ОСОБА_1 не заперечував факту продування Драгеру.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладаються на осіб, які складають протокол.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСзПЛ "Авшар проти Туреччини"). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов?язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином суд вважає, що "поза розумним сумнівом" відсутній факт відмови ОСОБА_1 від встановленого порядку проходження огляду, оскільки не підтверджується будь-якими доказами та не підтверджується під час дослідження матеріалів справи, при цьому спростовується наявність "достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані алкогольного спяніння".

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1, в досліджуваній ситуації, не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, скільки порядок огляду на стан сп?яніння проведений з порушенням, та відсутні належні докази вчинення ним вказаного адмінправопорушення, а отже в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення та суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 130, 221, 247, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя М.В. Панчук