Справа № 504/2108/19
Провадження № 3/504/1032/19
П О С Т А Н О В А

24.06.2019смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши матеріали, які надійшли з військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності:

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, командир роти радіаційного, хімічного,

біологічного захисту ВЧ А 0666, капітан, має право на пільги як учасник бойових дій

фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1

за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-16 ч. 1 Кодексу України

про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2019 року заступником військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України підполковником юстиції Додурич С.В. був складений адміністративний протокол № б/н, в якому зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-16 КупАП.

Зокрема, ОСОБА_1 , 26.05.2019 року, будучи військовою службовою особою, умисно не виконав покладених на нього службових обов`язків, а саме- не доповів старшому командиру (начальнику) про нез`явлення зі звільнення військовослужбовця строкової служби солдата ОСОБА_2

ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву від 14.06.2019 року про розгляд справи у свою відсутність, свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення повністю підтверджена зібраними по справі матеріалами, які досліджені суддею у судовому засіданні, зокрема, змістом протоколу, поясненнями ОСОБА_1 , матеріалами службового розслідування від 30.05.2019 року, іншими матеріалами у сукупності.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303/2014 "Про часткову мобілізацію".

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Указ Президента України від 26 вересня 2016 року N 411/2016 "Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року N 15", не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні, та стосується лише проведення у вересні - жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.

Таким чином суддя кваліфікує бездіяльність ОСОБА_1 за частиною 2 статті 172-16 КУпАп.

При винесенні постанови в справі суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, належність та допустимість тих чи інших доказів, які мають значення для правильного вирішення справи по суті, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставин що обтяжують покарання не встановлено.

Суддя, з урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, ступінь її вини, ставлення особи до вчиненого проступку, висловлення суду щирого каяття, відсутності повторності чи грубості правопорушення, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання поваги до військової служби та порядку, вважає необхідним притягнути винну особу до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу, оскільки на думку судді таке покарання буде достатнім, розумним та справедливим.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Таким чином судовий збір відноситься на рахунок держави.

Керуючись п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 24, 27, 33-35, 37, 38, ч. 2 ст. 17216, 221, 248, 249, 251, 252, 283, 284, 298, 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 17216ч.2 КУпАП, та стягнути на користь держави штраф у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час розгляду справи становить суму 2465,00 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанову направити для примусового виконання відповідному органу державної виконавчої служби.

Постанова може бути пред`явлена до виконання в органи державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя В.К. Барвенко