П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д. ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потіївка Білоцерківського району Київської області, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч.1 ст.183-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №54143101 від 14 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості за період з 01 квітня 2017 року по 01 серпня 2019 року в сумі 30 188 грн. 53 коп., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, чим порушує ч.12 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», чим вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 доставлений працівниками поліції, вину визнав.

Дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи завдано матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.Відповідно до ст.251КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у встановленому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст.252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.ст.38, 247 ч.1 п.7 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), при триваючому правопорушенні стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, приймаючи до уваги, що дії ОСОБА_1 містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, однак протокол про адміністративне правопорушення було складено 14 серпня 2019 року, таким чином на час розгляду судом адміністративного матеріалу про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.183-1 КУпАП, строк притягнення до адміністративної відповідальності, встановлений ч.2 ст.38 КУпАП, сплинув, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, стосовно особи не може бути застосоване адміністративне стягнення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, то відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.183-1, ч.2 ст.38, п.7 ч.1 ст.247, 252, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ст.183-1 ч.1 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків для накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області І. Д. Дубановська