П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2019 Справа №607/26858/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, жителя

АДРЕСА_1

за ч.2 ст.173-2, ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

12.11.2019 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи в по місцю свого проживання АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєїдружини ОСОБА_3 , з якою спільно проживає, під час якого ображавїї нецензурними словами, чинив психологічний тиск.

Сімейний конфлікт відбувся у присутності малолітньогосина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим ОСОБА_1 порушив ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення АПР18 №№ 483802, 483810 від 12.11.2019 року, протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.11.2019 року, заявою та поясненнями ОСОБА_3 від 12.11.2019 року, рапортом працівника поліції від 12.11.2019 року, постановами Тернопільського міськрайонного суду від 26.07.2019 року, 20.08.2019 року, 29.08.2019 року, відповідно до яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, особою, яку протягом року було піддано стягненню за одне з вищевказаних порушень, а також ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст.36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, визнання вини і тому приходить до переконання, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2, ст. 184КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу із стягненням в дохід держави в сумі 340 (триста сорок) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан