Провадження № 3/219/4727/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Артемівськ (нині Бахмут) Донецької області, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи під адміністративним наглядом, встановленим ухвалою Бердянського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2018 року, не з`явився на реєстрацію до Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 відомо про складання відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, копію якого ним отримано 29 червня 2019 року, про що здійснено підпис у відповідній графі. В свою чергу, в судове засідання, призначене на 10 годину 30 хвилин 13 грудня 2019 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. З приводу цього суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, враховуючи ігнорування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликів до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини,є джерелом права в Україні, «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника». Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про недобросовісність наданих йому процесуальних прав у вирішенні даного адміністративного протоколу, оскільки ОСОБА_1 жодного разу не з`явився до суду, станом розгляду справи не цікавився та до Артемівського міськрайонного суду Донецької області не звертався.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що провину у скоєному правопорушенні визнає.

Дослідивши матеріали адміністративного протоколу, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, за таких підстав.

Частина 2 статті 187 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Частиною ж 1 статті 187 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

В свою чергу, до протоколупро адміністративне правопорушення особою, якою складався протокол, доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП не додано, а відтак повторність у його діях відсутня. За таких обставин, дії ОСОБА_1 , які мали місце 28 червня 2019 року, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР 398480 від 29 червня 2019 року, копією ухвали Бердянського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2018 року.

В свою чергу, частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 398480 від 29 червня 2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП, яке вчинив останній, мало місце 28 червня 2019 року. Враховуючи, що матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КУпАП надійшли в провадження судді 26 листопада 2019 року, тобто пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, суд приходить до висновку, що збіг строк притягнення винного до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 187, п. 7 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП.

Закрити провадження у справі.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко