П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" грудня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

встановила:

ОСОБА_1 займаючи посаду заступника командира роти охорони об`єктів та публічної безпеки Дніпровського районного відділу УПО в м. Києві зі званням старший лейтенант поліції, відповідно до підп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 цього Закону, підп. 1 п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15 липня 2016 року № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18 серпня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 серпня 2016 року № 1153/29283, несвоєчасно, без поважних причин 22 липня 2019 року подав декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, та зазначив, що інформацію про необхідність подання декларації особою, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування йому доведено за місцем роботи під особистий підпис. Наказ про звільнення з органів поліції був від 18 липня 2019 року, проте в той день у нього не вдалось відправити декларацію, оскільки виникли проблеми з зчитуванням електронного підпису. Проте до технічної підтримки або інших компетентних осіб НАЗК стосовно проблеми з доступом до особистого кабінету у системі «Реєстр» НАЗК не звертався. В період часу з 18 до 22 липня 2019 року на лікарняному, на лікуванні та у відрядженні не перебував. Відправити декларацію особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування вдалось відправити у реєстр НАЗК лише 22 липня 2019 року після одержання нового електронного підпису. Щиро розкаявся, просив рахувати зазначені обставини та суворо не карати.

Прокурор Андрєєв Я. А . вважав доведеним факт несвоєчасного подання суб`єктом декларування ОСОБА_1 декларації суб`єкта декларування, який припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями. Поважних причин для неподання таких декларації не встановлено. Вказане є підставою для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Враховуючи наведене, просив накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суддя заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до наказу заступника начальника відділу кадрового забезпечення Управління поліції охорони в м. Києві №410 о/с від 20 грудня 2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира роти (ККП-1229.7) охорони об`єктів та публічної безпеки Дніпровського районного відділу.

04 лютого 2019 року ОСОБА_1 підписано рекомендації для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» для діючого працівника, додаток №2 до доручення Національної поліції України від 31 січня 2018 року №1313/01/47-2018.

Крім того, у підписці від 18 липня 2019 року ОСОБА_1 , серед іншого, зазначив, що трудову книжку АЕ № НОМЕР_2 він отримав 18 липня 2019 року та зобов`язався подати декларацію у зазначений термін.

Також у попередженні від 18 липня 2019 року ОСОБА_1 власним підписом засвідчив, те, що він попереджений про необхідність подання декларації суб`єкта декларування, який припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, 18 липня 2019 року ОСОБА_1 підписано рекомендації для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» для діючого працівника, додаток №2 до доручення Національної поліції України від 31 січня 2018 року №1313/01/47-2018.

18 липня 2019 року Наказом по особовому складу №117о/с звільнено із служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 як працівник поліції, тобто суб`єкт відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідно до підп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про запобігання корупції», зобов`язаний подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Так, відповідно до підп. 2 п. 5 роз. 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, визначеного в абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Пунктом 2 Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларації відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого рішенням НАЗК від 06 вересня 2016 року № 19 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15листопада 2016 року за № 1479/29609, визначено, що припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб`єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено ОСОБА_1 в судовому засіданні, він був звільнений за власним бажанням та отримав трудову книжку в день звільнення тобто 18 липня 2019 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 до 23 год 59 хв 18 липня 2019 року не подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування лише 22 липня 2019 року.

При цьому, доказів поважності причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 у визначений законом строк декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, у судовому засіданні здобуто не було.

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суддя визнає щире розкаяння винного.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33, 40-1, 172-6, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 к.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 к. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко