Провадження № 33/824/633/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його захисника ШнайдераС.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2018 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят два) грн. 40 (сорок) коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 08.10.2018 року о 00 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Преображенській, 1-а, він керував автомобілем марки «SEAT Ibiza», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_3, відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2018 року, а провадження у справі щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що у порушення вимог ст.268 КУпАП за наявності клопотання про відкладення розгляду справи із поважних причин, місцевий суд провів судове засідання та виніс постанову без його участі. Як зазначає апелянт, він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», оскільки на його вимогу працівники поліції не надали сертифікату відповідності. При цьому, він був згоден пройти огляд в закладі охорони здоров'я. Однак, працівники поліції не направили його до медичної установи, про що свідчить відсутність у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. Також, суд першої інстанції проігнорував клопотання апелянта про виклик свідків, які змогли б підтвердити, що він виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, проте йому не надавалось направлення для цього.

На думку ОСОБА_3, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №402518 від 08.10.2018 року є неналежним та недопустимим доказом, адже копія, вручена йому, не містить посилання на частину ст.130 КУпАП за якою кваліфіковано дії останнього. Наявний в матеріалах справи відеозапис є недопустимим та неналежним доказом, оскільки є неповним та вирваним з контексту, на ньому не видно облич та осіб, які спілкуються.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника Шнайдера С.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_7 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №402518 від 08.10.2018 року,08.10.2018 року о 00 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Преображенській, 1-а, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «SEAT Ibiza», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_3, відмовився в присутності двох свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України (а.с.1).

Водночас, обставини адміністративного правопорушення, за наслідками якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №402518 від 08.10.2018 року, підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 08.10.2018 року (а.с.3), рапортом інспектора роти №6 батальйону №2 полку №1 УПП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_8 (а.с.2), розпискою ОСОБА_9 від 08.10.2018 року (а.с.4), відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника патрульної поліції від 08.10.2018 року(а.с.5).

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про необґрунтованість доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_3, адже з відеозапису із нагрудної камери (відеореєстратора) співробітників патрульної поліції від 08.10.2018 року вбачається, що було встановлено особу правопорушника та свідків. При цьому, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в установі охорони здоров'я у присутності двох свідків. Будь-яких зауважень із приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення та порядку проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 зазначено не було (а.с.1, 5).

До посилань апелянта на неналежність та недопустимість відеозапису із нагрудної камери (відеореєстратора) співробітників патрульної поліції від 08.10.2018 року, суд апеляційної інстанції ставиться критично, адже вказаний доказ повністю відповідає вимогам ст.251 КУпАП.

При цьому, доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 вимогам ст.256 КУпАП, на думку суду є необґрунтованими, адже як вбачається з розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, при складанні протоколу за ст.130 КУпАП спочатку необхідно проводити перевірку на наявність повторності.

У судовому засідання 14.01.2019 року ОСОБА_3 та його захисником Шнайдером С.В. було заявлено клопотання про виклик свідків. Дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд прийшов до висновку, у справі достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Таким чином клопотання ОСОБА_3 та його захисника Шнайдера Сергія Володимировича про виклик та допит свідків слід залишити без задоволення.

Попри невизнання вини ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду та вважаються апеляційним судом необґрунтованими.

Що стосується зауважень з приводу розгляду справи місцевим судом без участі ОСОБА_3, то вони є слушними, однак права останнього були відновлені в апеляційній інстанції шляхом можливості висловити свої заперечення та зауваження під час розгляду апеляційної скарги.

Із огляду на вищезазначене, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 22 грудня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль