Провадження № 3/761/2865/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Левицької Т.В., за участю: секретаря судового засідання Лозової І.О., прокурора Панафеди Н.М., захисників Нікішиної О.М. та Докійчука К.Л. в інтересах ОСОБА_1 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол № 197 від 18.03.2019 року, складеного старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України Геращенком В.С. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої на посаді начальника відділу методології управління координації бюджетного процесу Департаменту моніторингу доходів та обліково-звітних систем, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, ?

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу № 197 від 18.03.2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , остання, перебуваючи на посаді начальника відділу методології управління координації бюджетного процесу Департаменту моніторингу доходів та обліково-звітних систем Державної фіскальної служби України, будучи державним службовцем категорії «Б», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 52 даного Закону, 06.09.2017 несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, що виразилося в отриманні 17.08.2017 доходу від продажу квартири АДРЕСА_2 в сумі 920 000 (дев`ятсот двадцять тисяч) гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Так, наказом Державної фіскальної служби України від 17.02.2016 №399-о ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу методології управління координації бюджетного процесу Департаменту моніторингу доходів та обліково-звітних систем Державної фіскальної служби України.

15.05.2015 ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами Закону України від 14.10.2014 №1700-VII «Про запобігання корупції», пов`язаними з проходженням державної служби.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 18.01.2019 №1206/5/99-99-04-01-01-16 посада ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу» відноситься до категорії «Б» посад державної служби.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції «1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 №1153/29283 система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи, перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для службових осіб, які займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище та другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції», під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються у тому числі особи, посади яких належать до посад державної служби категорії «А» або «Б».

Частиною 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб- сайті Національного агентства.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем категорії «Б», суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, у період часу з 01.09.2016 зобовязана у разі суттєвої зміни у майновому стані, а саме отримання доходу, придбання (набуття у власність) майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року у десятиденний строк письмово повідомити про це Національне агентство шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», з 01 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 1600 гривень.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2017 ОСОБА_1 продано ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 . За погодженням сторін продаж квартири вчинено за 920 000 (дев`ятсот двадцять тисяч) гривень, які повністю сплачені покупцем продавцю до підписання цього договору.

Тобто упродовж періоду часу з 00:00 годин 18.08.2017 по 23:59 годин 27.08.2017 у суб`єкта декларування ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Проте відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 повідомила про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування щодо отримання доходу у сумі 920 000 (дев`ятсот двадцять тисяч) гривень 06.09.2017 року.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом, на якого поширюються вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення встановленого законом десятиденного строку, несвоєчасно 06.09.2017 повідомила до Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані щодо отримання 17.08.2017 доходу від продажу квартири АДРЕСА_3 у будинку АДРЕСА_4 Києві у сумі 920 000 (дев`ятсот двадцять тисяч) гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року.

В судовому засіданні прокурор підтримала протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 зазначивши, що в діях останньої наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . в інтересах ОСОБА_1 проти складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення заперечили, просили закрити адміністративне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала думку свого захисника, проти складеного щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення заперечила.

Суду пояснила, що вона працює в органах податкової служби з грудня 1995 року та на теперішній час обіймає посаду начальника відділу методології управління координації бюджетного процесу Департаменту моніторингу доходів та обліково-звітних систем Державної фіскальної служби України. Станом на 01.01.2017 року до складу її сім`ї входили: її чоловік ОСОБА_6 , 1962 р.н., пенсіонер, інвалід 2-ї групи з 2014 року та її батько ОСОБА_7 , 1929 р.н., пенсіонер. Її сім`я була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 92,4 кв. метри. Від тяжкої хвороби її батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 87 років В останній рік свого життя він потребував постійного догляду у зв`язку із втратою пам`яті, здібності орієнтуватися у часі та просторі (квартирі), частково зору, останні місяці - у зв`язку із втратою рухомості. Цей догляд здійснювався нею. У зв`язку із збільшенням тарифів на опалення у її родини за період опалювального сезону листопад 2016 р. - квітень 2017 р. накопичився борг за опалення в сумі майже 17,0 тис. гривень. Значна загальна площа квартири (92,4 кв. м.) для її сім`ї у складі 2-х людей (я та мій чоловік) та питання подальшої оплати значних сум комунальних платежів стало підставою для прийняття рішення щодо її термінового продажу з подальшою купівлею квартири з невеликою площею.

Договір продажу квартири за вищевказаною адресою був укладений 17.08.2017 та примусив здійснювати термінові заходи з вивезення власного майна, пошуку місць зберігання власних речей та подальшого перевезення особистих речей та майна до орендованого складу та помешкань родичів, переїзду на тимчасове проживання до сина (до моменту купівлі постійного житла). Іншого житла, в яке вони могли б тимчасово переселитися, не було.

Її чоловік ОСОБА_6 є інвалідом 2-ї групи за станом здоров`я та не може виконувати роботу із значним фізичним навантаженням, тому весь тягар щодо організації переїзду, складання речей ліг на неї.

Водночас, відділ методології, який вона очолює, у період серпень-вересень 2017 року працював з посиленим навантаженням у зв`язку із перебуванням підлеглих їй працівників у чергових відпустках (накази ДФС про відпустки працівників, зокрема, від 20.07.2017 №403-в, від 07.08.2017 № 465-в, від 10.08.2017 №491-в).

Одночасно з перевезенням майна та особистих речей після продажу власного помешкання по АДРЕСА_4 , вона здійснювала термінові пошуки нового житла, на що витрачався весь її вільний післяробочий час, в результаті чого 01.09.2017 був складений договір купівлі-продажу квартири площею 43,1 кв. м . за адресою АДРЕСА_1 , де наразі вони з чоловіком і проживають.

Таким чином, вказує, що в її житті у серпні 2017 року стався збіг складних життєвих та трагічних обставин, вона перебувала у важкому психологічному та фізичному стані.

Проте, незважаючи на свій важкий стан, вона робила спроби вчасно подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Вона зверталась з цього приводу на сайт НАЗК за такою електронною адресою, а саме: , зокрема, 21.08.2017, проте відповіді не отримала.

Зазначені об`єктивні причини не дозволили їй своєчасно подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Повідомлення щодо суттєвих змін у майновому стані після купівлі нового житла за договором купівлі-продажу від 01.09.2017 нею подані до НАЗК своєчасно, як і декларація за 2017 рік. Усі ці особисті та робочі навантаження (завантаження на роботі, важка хвороба та смерть батька, термінові купівля-продаж житла, хвороба чоловіка) призвели до її емоційного та фізичного виснаження. Наприкінці вересня 2017 року, вона перебувала на лікуванні у Державному закладі «Республіканська клінічна лікарня МОЗ України» з 19.09.2017 до 29.09.2017.

Заслухавши думку прокурора, адвоката Нікішиної О.М., пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням /проступком/ визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, уповноваженою на те посадовою особою, а саме старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України Геращенком В.С. складено протокол № 197 від 18.03.2019 року відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання корупції.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у формі несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктами вказаного правопорушення є відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці, до яких належить посада ОСОБА_1

Суб`єктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням особи до дії та наслідків, виражене у формі умислу, тобто особа повинна усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх або свідомо допускати настання цих наслідків.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих нею в судовому засіданні, вбачається, що вона намагалася своєчасно подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, у зв`язку з чим зверталась з цього приводу на сайт НАЗК за електронною адресою: , зокрема, 21.08.2017, проте відповіді не отримала. Крім того, зазначила про обставини, що їй також перешкодили своєчасно подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а саме: збіг складних життєвих та трагічних обставин її життя за період серпень-вересень 2018 року, зазначених вище, а саме: завантаження на роботі, важка хвороба та смерть батька, термінові купівля-продаж житла та хвороба чоловіка. Вказала, що ці обставини є поважними причинами, які не дозволили їй вчасно подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тобто умислу, а саме усвідомлення протиправного характеру своїх дій, передбачення шкідливих наслідків таких дій і бажання їх або свідоме допускання настання цих наслідків.

Таким чином, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, а також враховуючи відсутність умислу у ОСОБА_1 , направленого на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, настання будь-яких шкідливих наслідків, суд встановив відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а відповідно і відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

За таких обставин, оскільки відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити справу щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 247, 251, 252, 268, 278, 279, 280, 284, 294 КУпАП, ?

п о с т а н о в и в:

Закрити справу щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Т.В.Левицька