Провадження № 33/824/3227/2019 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Хільчевської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Хільчевської Наталі Олександрівни на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Латвійської Республіки, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого,-

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як встановлено судом першої інстанції, 18 липня 2018 року о 03 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по провулку Артилерійському біля будинку № 7/9 в місті Києві, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes - Benz», номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, після чого будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди не зупинив транспортний засіб і залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.п. 2.10 «а», 13.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 31 серпня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Хільчевська Н.О. подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 31.08.2018. Змінити постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 31.08.2018, виключивши з мотивувальної та резолютивної її частини положення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та порушенні п.п. 2.10 «а» ПДР України. Провадження в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП та виключити призначення стягнення за ч.2 ст.36 КУпАП. В іншій частині постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2018 залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана постанова в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП та порушені п.п.2.10 «а» ПДР України винесена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, при відсутності складу адміністративного правопорушення. Постанова містить необґрунтований та невмотивований висновок про наявність вини ОСОБА_1 та складу адміністративного правопорушення за ст.122-4 КУпАП.

Отже, на думку апелянта, оскаржувана постанова підлягає зміні у зазначеній вище частині із закриттям провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Фактично, 18.07.2018 ОСОБА_1 їхав додому, проїжджав на автомобілі «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , дорогою біля сусіднього будинку, який знаходиться поруч будинку, в якому він проживає. Попри цю дорогу були запарковані інші автомобілі. Один із цих автомобілів «Mercedes- Benz», номерний знак НОМЕР_2 був запаркований таким чином, що частина цього авто суттєво виступала серед ряду інших запаркованих автомобілів. Проїжджаючи повз цей автомобіль, ОСОБА_1 намагався «втиснутись» між автомобілями, щоб не зіткнутись. Однак, йому здалось, що «зачепив» цей автомобіль. ОСОБА_1 негайно зупинився, одразу вийшов з автомобіля та почав оглядати мій автомобіль та автомобіль «Mercedes- Benz».

ОСОБА_1 зазначає, що бачив пошкодження автомобілів, проте на його думку вони не були значні для того, щоб викликати поліцію. Тому, він орієнтовано ще 20 хвилин перебував на місці, очікував водія цього авто та періодично «постукував» автомобіль «Mercedes - Benz» з метою, щоб спрацювала сигналізація та щоб вийшов власник цього авто для обговорення з ним питання пригоди. Однак до автомобіля ніхто не виходив і орієнтовно через 20 хв. ОСОБА_1 поїхав додому.

З самого ранку, орієнтовно о 09:00 год. ОСОБА_1 підійшов до сусіднього будинку - на місце, де був припаркований «Mercedes- Benz» події та самостійно підійшов до поліцейських, які перебували на місці, самостійно зізнався у вчиненні зіткнення, вказав місце знаходження свого автомобіля та надав своє письмове пояснення.

ОСОБА_1 зазначає, що його помилкою було те, що він самостійно не викликав на місце ДТП працівників патрульної поліції. Це зробив інший учасник пригоди - водій ОСОБА_2

ОСОБА_1 погоджується, що в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Апелянт наголошує, що ОСОБА_1 не мав наміру і не приховував факту дорожньо-транспортної пригоди або обставин її скоєння, оскільки не помітив у темну пору та навіть не думав, що міг суттєво пошкодити припаркований біля сусіднього будинку автомобіль. При цьому навіть сигналізація цього автомобіля не спрацювала.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не зупинив транспортний засіб, не підтверджений жодними доказами та зроблений лише на власних, нічим не обґрунтованих та недоведених припущеннях судді. Як зазначалось, ОСОБА_1 не тільки зупинився на місці пригоди, а ще й очікував близько 20 хв. власника іншого автомобіля.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Хільчевської Н.О., яка підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити,

пояснення ОСОБА_1 , який також підтримав апеляційну скаргу захисника та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення подається протягом десяти днів з дня винесення постанови. Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

У зв`язку з тим, що в судовому засіданні 31.08.2018 ОСОБА_1 присутній не був, протягом тривалого часу перебував за кордоном та не проживав за домашньою адресою, оскаржувану постанову останній отримав 17.07.2019, що стверджується матеріалами провадження, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, у тому числі на апеляційне оскарження прийнятого рішення судом першої інстанції, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 31.08.2018 пропущений з поважних причин.

У відповідності із ст.245, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Перевіркою матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_1 встановлено, що суддя у відповідності з вимогами ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, після чого будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди не зупинив транспортний засіб і залишив місце пригоди.

Такий висновок підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 18.07.2018 року, які були складені відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с. 1, 2), схемою місця ДТП (а.с. 3), рапортом інспектора УПП в м. Києві (а.с. 6) а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 4, 15), а тому його дії вірно кваліфіковані за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 зазначив, що він повністю визнає свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП однак, просив змінити оскаржувану постанову в частині визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накладеного на нього адміністративного стягнення за цією статтею, посилаючись на ту обставину, що після зіткнення транспортних засобів він вийшов з автомобіля та побачив пошкодження, які на його думку були не значні для того щоб викликати поліцію, тому орієнтовно ще 20 хвилини перебував на місці, очікуючи іншого водія, однак до автомобіля ніхто не виходив, тому ОСОБА_1 відігнав свій автомобіль за 100 метрів від події та пішов додому відпочивати. В подальшому вранці наступного дня, ОСОБА_1 , коли побачив, що біля пошкодженого ним автомобіля перебувають поліція та люди, повернувся на місце вчинення ДТП, самостійно підійшов до працівників поліції та зізнався у вчиненні ДТП. Також, ОСОБА_1 зазначив, що його помилкою було те, що він самостійно не викликав на місце ДТП працівників патрульної поліції.

Отже, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги вважаю, що при розгляді даної справи, суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, дав їм належну оцінку та, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП дійшов правильного висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки саме такий вид стягнення буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП та обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеня його вини.

За наведеного, постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року про притягнення ОСОБА_3 адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування в частині призначеного ОСОБА_3 адміністративного стягнення, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Хільчевської Наталії Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 31.08.2018 - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Хільчевській Наталії Олександрівні строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 31.08.2018.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Хільчевської Наталії Олександрівни - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 31.08.2018 щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко