ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1956/19Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 33/817/457/19 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 . адвоката Черніцького І.С.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Снігур С.В. на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 листопала 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Як визнав суд, 05.09.2019 року о 07 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи в с.Нагірянка Чортківського району Тернопільської області автомобілем марки ВАЗ модель 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Снігур С.В. просить скасувати постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 листопала 2019 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелян вказує, що працівники поліції не зупиняли автомобіль, яким керував ОСОБА_1 та транспортний засіб ВАЗ-2106, д.н. НОМЕР_1 був прикапаркований на узбіччі.

Стверджує, що працівники погрожували ОСОБА_1 забрати автомобіль на штраф майданчик, а тому останній був змушений написати у протоколі, що він нібито керував транспортним засобом.

Посилається на те, що у матеріаліах справи наявне лише одне пояснення свідка ОСОБА_2 , хоча у протоколі вказано, що додаються два пояснення свідків.

Вважає, що пояснення свідка ОСОБА_2 є неналежнм доказом, оскільки в судовому засіданні свідок не допитувався та не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Також вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №022485 від 05.09.2019 року та у висновку КНП Чортківська ЦКРЛ від 05.09.2019 року зазначено невірно дату народження ОСОБА_1 , а саме 06 червня 1962 р., однак фактична дата народження 06 липня 1962 р., що підтверджується копією паспорта в матеріалах справи.

Зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів відеофіксації правопорушення.

Вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи без його участі.

Заслухавши захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Черніцького І.С., який підтримав подану захисником ОСОБА_3 . апеляційну скарга та, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2019 року і закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Зокрема, судом першої інстанції належним чином проаналізовано наявні у справі докази, сукупний аналіз яких дав можливість прийти до висновку про порушення ОСОБА_1 , під час керування транспортним засобом, вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, яким заборонено водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Про це свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії БД №022485 від 05.09.2019 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою визначеною ст.255 КУпАП, яким зафіксоване вчинене ОСОБА_1 правопорушення, а саме те, що 05.09.2019 року о 07 годині 50 хвилин ОСОБА_1 керував в с.Нагірянка Чортківського району Тернопільської області автомобілем марки ВАЗ, модель 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про невідповідність протоколу про адмінправопорушення вимогам законодавства є надуманими та необґрунтованими, оскільки жодними доказами не підтверджуються.

Безпідставними також є твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки останній власноручно у протоколі про адміністративне правопорушення зазначив про факт керування автомобілем.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджено висновком КНП Чортківська ЦКРЛ щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного сп`яніння, складеному 05.09.2019 року черговим лікарем даного медичного закладу, який був предметом розгляду суду першої інстанції.

Твердження захисника про порушення процедури огляду на стан сп`яніння, як підставу скасування постанови Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26.11.2019 року, вважаю необґрунтованими, оскільки Висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.09.2019 року, який досліджувався місцевим судом, повністю узгоджується і відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерство охорони здоров`я МВС від 09.11.2015 року № 1452/735.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта ОСОБА_1 про застосовували до нього погроз чи тиску зі сторони працівників поліції, про що він вказує в апеляційній скарзі, оскільки будь-яких доказів неправомірності дій працівників поліції ним не наведено і, крім того, їх дії з цього приводу він не оскаржував.

Доводи захисника про відсутність направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, з урахуванням того, що такий огляд ОСОБА_1 пройшов, не може бути безумовною підставою для скасування судового рішення.

Відсутність в матеріалах справи доказів відеофіксації правопорушення, про що наголошується в апеляційній скарзі, також не є підставою для скасування рішення суду, оскільки в матеріалах справи наявні інші докази, на підставі яких суд, у визначеному законом порядку, у відповідності до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, мав можливість встановити наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, його винність у вчиненні правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Питання щодо неправильно зазначеної дати народження ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку КНП Чортківська ЦКРЛ від 05.09.2019 року (06.06.1962 р. замість 06.07.1962 р.) було предметом дослідження суду першої інстанції і отримало відповідну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

За таких обставин, вважаю доводи адвоката Снігура С.В., викладені в апеляційній скарзі, та адвоката Черніцького І.С., наведені в судовому засіданні апеляційної інстанції, про невідповідність оскаржуваної постанови суду вимогам чинного законодавства, матеріалам та фактичним обставинам справи, безпідставними.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильними.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Снігур С.В. залишити без задоволення, а постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 26 листопала 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис