справа № 563/899/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Корець

Суддя Корецького районного суду Рівненської області Загородько Н.А., секретар судового засідання Турович М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Корецького ВП Костопільського ПВ ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст.124 КпАП України, -

встановив:

До Корецького районного суду Рівненської області з Корецького відділення поліції надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..

Ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення вказує на те, що якщо справи підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушення кримінальної справи або її закриття відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП.

26 березня 2019 року слідчим СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції Ющуком В.М. винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000053 від 18.02.2019 року, відносно ОСОБА_1 ..

Тобто, на момент надходження справи до суду закінчились строки для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) може виносити постанову про закриття справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Стаття 6 пункту 2 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" забезпечує «право вважатися невинуватим доти, доки вину не буде доведено в законному порядку».

Мета та наміри Конвенції як інструменту захисту людини вимагає, щоб її положення тлумачилися та застосовувалися таким чином, щоб її гарантії були практичними та ефективними ( див. справа «Soering проти Сполученого Королівства», рішення від 7 липня 1989 року, п. 87).

Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначив, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в статті 6 пункту 2 Конвенції - презумпції невинуватості (див. справи «Allen проти Сполученого Королівства», рішення від 12 липня 2013 року п.п.92-93, «Allenet de Ribemont проти Франції», рішення від 10 лютого 1995 року, п. 35).

Презумпція невинуватості, яка розглядається як процесуальна гарантія в контексті самого кримінального провадження, накладає вимоги щодо, зокрема, тягаря доведення, правових презумпції факту і права.

За загальним правилом ст.9 КУпАП наявність складу правопорушення є необхідною підставою для адміністративної відповідальності.

Частиною першої ст. 9 КУпАП передбачено, що особа підлягає адміністративній відповідальності лише за те правопорушення, відносно якого встановлена вина.

Відсутність вини в скоєнні адміністративного правопорушення за зазначеною нормою закону виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Строк давності не тільки забезпечує правову визначеність та остаточність судового рішення, попередження порушень прав осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, але й надає законне право порушнику уникнути переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення, в даному випадку - притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка підозрюється в здійсненні адміністративного правопорушення, за закінченням строку давності, що передбачений національним законом - частиною 3 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Висновок суду про наявність вини за межами строку давності притягнення до адміністративної відповідальності буде порушенням презумпції невинуватості та права на справедливий суд за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Даний висновок не виключає права сторін на звернення до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного провадження в межах строків позовної давності, що передбачено Цивільним Кодексом України, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок зіткнення транспортних засобів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з моменту її винесення до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області.

Суддя: