Справа № 724/32/19
Провадження № 3/724/26/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Гураль Л.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, паспорт серії КР 048279, ІПН НОМЕР_1, працюючого директором ПП «Лілія»,

зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2019 року до Хотинського районного суду надійшла адміністративна справа щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ЧВ-1277/18/321/АВ/П/ПТ від 23 листопада 2018 року, вбачається, що Управлінням Держпраці в Чернівецькій області з 22 по 23 листопада 2018 року в ході проведення інспекційного відвідування Приватного підприємства «Лілія» було виявлено, що під час своєї діяльності на посаді директора даного підприємства, ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю не було забезпечено дотримання чинного законодавства про працю, а саме:

- порушено вимоги статті 15 КЗпП України, а саме колективний договір не був зареєстрований у місцевих органах виконавчої влади або в органах місцевого самоврядування;

- порушено вимоги статті 57 КЗпП України, а саме працівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працюють на підприємстві неповних робочий день. В табелях обліку робочого часу зазначено, що ОСОБА_2 щодня працює по 2 години, а ОСОБА_3 4 години, проте жодним нормативним документом не визначено початок та закінчення робочого часу для даних працівників.

- порушення вимог статті 116 КЗпП України, відповідно до наказу від 18.01.2018 року № 412 ОСОБА_4, звільненого з роботи з 18.01.2018 року, а остаточний розрахунок у сумі 1046,07 гривень проведено 28.01.2018 року. Відповідно до наказу від 18.11.2018 року № 425, звільнено з роботи ОСОБА_5 з 18.11.2018 року та ОСОБА_6 з 18.11.2018 року. На день проведення інспекційного відвідування остаточний розрахунок із звільненими працівниками не проведено.

- порушено вимоги пункту 10 розділу 4 ПКМУ № 100, при обчисленні середньої заробітної плати для нарахування виплат за час щорічної відпустки не проведено корегування на коефіцієнт підвищення посадових окладів у розрахунковому періоді за проміжок часу до підвищення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав у повному обсязі, при цьому вказав, що за вищевказані порушення законодавства про працю, постановою Управління Держпраці в Чернівецькій області від 13 грудня 2018 року на нього вже було накладено штраф у розмірі 3723,00 гривень, який він сплатив 22.12.2019 року. При цьому надав суду копії постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧВ-1277/18/321/АВ/П/ПТ/ІП-ФС/379 від 13 грудня 2018 року, а також копію квитанції про сплату штрафу в сумі 3723,00 гривень.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п. 8 ст. 247 КУпАП у звязку з наявністю по тому самому факту постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в ході судового засідання встановлено, що Управлінням Держпраці у Чернівецькій області 13.12.2018 року винесено постанову про накладення штрафу, відповідно до якої ОСОБА_1, як директора ПП «Лілія» визнано винним у порушенні законодавства про працю, а саме: ст. 15 КЗпП України, ст. 57 КЗпП України, ст. 116 КЗпП України, п. 10 розділу 4 ПКМУ № 100, в результаті чого на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України накладено штраф у розмірі 3723,00 гривень. Як вбачається із долученої до матеріалів справи копії квитанції № 43 від 22.12.2018 року, ОСОБА_1 сплатив штраф за дане правопорушення, а саме в розмірі 3723,00 гривень.

Разом з тим, за результатами перевірки працівниками Управління Держпраці у Чернівецькій області за фактом порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, а саме: ст. 15 КЗпП України, ст. 57 КЗпП України, ст. 116 КЗпП України, п. 10 розділу 4 ПКМУ № 100, відносно директора ПП «Лілія» ОСОБА_1 був складений протокол № ЧВ-1277/18/321/АВ/П/ПТ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, та направлений разом із іншими матеріалами справи 08 січня 2019 року для розгляду по суті до суду.

Отже, як вбачається, йдеться про притягнення директора ПП «Лілія» ОСОБА_1 за порушення одних і тих самих вимог трудового законодавства (ст. 15 КЗпП України, ст. 57 КЗпП України, ст. 116 КЗпП України, п. 10 розділу 4 ПКМУ № 100) як до адміністративної, так і до відповідальності за порушення законодавства про працю, що є подвійною відповідальністю за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно ст. 4 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Також, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка висловлена у рішеннях «Надточій проти України», «Озтюрк проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів» «Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити кримінально-правовим за національним правом; колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто, гарантії, передбачені ст. 4 Протоколу № 7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється державою.

Таким чином, норми абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України та ч. 1 ст. 41 КУпАП поширюються на невизначене коло осіб, а також передбачають покарання особи у значному розмірі, їх можливо розглядати як кримінальне переслідування у розумінні Конвенції навіть враховуючи те, що національне законодавство не визначає його кримінальним.

По-перше, диспозиції абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпПУ та ч. 1 ст. 41 КУпАП в частині визначення зазначеного правопорушення абсолютно тотожні, які не мають жодної відмінності.

По-друге, субєкти відповідальності як за абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпПУ, так і за ч. 1 ст. 41 КУпАП повністю співпадають, оскільки в обох випадках до відповідальності притягається директор ПП «Лілія» ОСОБА_1

По-третє, в обох випадках у санкціях статті передбачений один й той самий вид стягнення штраф у грошовій формі.

Тобто, обидві відповідальності, передбачені абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпПУ та ч. 1 ст. 41 КУпАП, є за своєю сутністю штрафними (каральними), і жодна з них не має ознаки правовідновленої (компенсаційної) відповідальності. Штрафний характер відповідальності, передбаченої абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпПУ та ч. 1 ст. 41 КУпАП, дає підстави ототожнювати ці норми як один вид відповідальності, який відповідно до цілей Конвенції вважається кримінальним.

По-четверте, та обставина, що санкції, передбачені абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпПУ та ч. 1 ст. 41 КУпАП, містяться у різних нормативно-правових актах, та відповідно до національного законодавства не відносяться до кримінального переслідування, не є вирішальною.

Згідно із п. 8 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку, що притягнення ОСОБА_1 двічі за одне й те саме правопорушення порушує права, передбачені ст. 61 Конституції України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, тому провадження по справі слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 8, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП, закрити на підставі п. 8 ст. 247 КУпАП у звязку з наявністю по тому самому факту постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя: ОСОБА_7