Номер провадження: 33/813/1335/19
Номер справи місцевого суду: 494/848/19
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 494/848/19

Одеський апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря судового засідання Віцько А.І.,

особи, які прийняли участь у судовому засіданні:

- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

- захисник адвокат Волков Олександр Леонідович,

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Березівського районного суду Одеської області від 15 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Вищезазначеною постановою суду притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп..

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 22 липня 2019 року, приблизно о 13:57 годині, ОСОБА_1 , керуючи по польовій дорозі з с. Чорногірка в с. Сербка транспортним засобом Ніссан, д/н НОМЕР_1 , під час руху не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Форд, д/н НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 б), п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

На підставі викладених обставин, співробітником поліції складено протокол про адміністративне порушення серії ДПР18 №201647 від 22.07.2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на те, що вищевказана дорожньо транспортна пригода виникла у результаті неправомірних дій іншого учасника дорожньо транспортної пригоди, а саме у результаті неправомірних дій ОСОБА_2 ..

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Волков О.Л. апеляційну скаргу підтримали. Просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №201647 від 22 липня 2019 року, який є основними джерелом доказів та засвідчує факт неправомірних дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (а. с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а. с. 5), схемою місця ДТП (а. с. 3) та фотозйомками (а. с. 17 19).

Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт в апеляційній скарзі вказує на те, що на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, яку підписали учасники дорожньо-транспортної пригоди, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , чітко видно як відбулася дорожньо-транспортна пригода і хто винен у її здійсненні. Між тим, апелянт не конкретизує, в чому саме полягає його невинуватість у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди. Отже, посилання апелянта в апеляційній скарзі на схему місця дорожньо транспортної пригоди не конкретизовано, а тому на увагу суду не заслуговує.

Іншим доводом апеляційної скарги є посилання на невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди через винуватість іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди у її здійсненні. Апеляційний суд вважає, що вказаний довід апеляційної скарги є також таким, що на увагу суду не заслуговує, так як винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення не має наслідком невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 252, 280, 284, 293, 294 Кодексу

України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 15 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін