Дата документу Справа № 320/8251/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/8251/18 Головуючий в 1 інст. Іваненко О.В.
Провадження № 33/807/102/18 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Тимцяся Р.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, за апеляційною скаргою останнього, на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2018 року, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП притягнуто ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: АДРЕСА_1, не працює, код НОМЕР_1, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2, судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді, 02.10.2018 року о 02 годин 10 хвилин ОСОБА_2 в м. Мелітополь по вул. Г. України керував автомобілем Mitsubishi L200 д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння згідно висновку медичного огляду №1022 від 02.10.2018 року, чим порушив п. 2.9 ПДР.

02.10.2018 року о 02 годин 10 хвилин ОСОБА_2 в м. Мелітополь по вул. Г. України керував автомобілем Mitsubishi L200 д/н НОМЕР_2, будучи тимчасове обмеженим у праві керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 ПДР.

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, суд постановив об'єднати адміністративні матеріали № 320/8251/18 (№3/320/1331/18), № 320/8253/18 (№3/320/1332/18), в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 320/8251/18 (№3/320/1331/18) та розглядати вказані справи одночасно.

Стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що він дізнався про рішення суду лише 09.01.2019 року. У період з 08.10.2018 по 08.01.2019 він знаходився за межами державного кордону України, що підтверджується копією його паспорта для виїзду за кордон. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 14.12.2018.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить вищевказану постанову суду скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги зазначає, що він повністю визнає свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, але вважає, що постанова суду повинна бути скасована, оскільки справу розглянуто без його участі, він був позбавлений можливості надавати суду свої пояснення, докази, а також клопотання трудового колективу. Судом розглянуто справу не об'єктивно та не всебічно. Вказує, що він працює водієм, а позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його права на існування. До своєї апеляційної скарги додає клопотання трудового колективу про звільнення його від адміністративної відповідальності та довідки й характеристику.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисника ОСОБА_2, адвоката Тимцясь Р.А. який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив постанову судді скасувати, при цьому змінивши вимоги апеляційної скарги та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В клопотанні ОСОБА_2 порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 14.12.2018 посилаючись на поважність пропуску цього строку. Враховуючи, що ОСОБА_2 участі у розгляді справи не брав, копія постанови судді була отримана його представником 14.01.2019, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження і про наявні підстави для його поновлення.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 380482, 02.10.2018 року о 02 годин 10 хвилин ОСОБА_2 в м. Мелітополь по вул. Г. України керував автомобілем Mitsubishi L200 д/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння згідно висновку медичного огляду №1022 від 02.10.2018 року, чим порушив п. 2.9 ПДР.

Згідно протоколу серії БД 380533, 02.10.2018 року о 02 годин 10 хвилин ОСОБА_2 в м. Мелітополь по вул. Г. України керував автомобілем Mitsubishi L200 д/н НОМЕР_2, будучи тимчасове обмеженим у праві керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 ПДР.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_2винним у вчиненні адміністративних правопорушень, суддя як на докази вини останнього послалася на протоколи про адміністративні правопорушення, пояснення, рапорти, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1022 від 02.10.2018 року та інші матеріали справи.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

Судом першої інстанції не враховано ряд обставин, які мали значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст.278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладений обов'язок на стадії підготовки справи для розгляду перевірити питання, перелічені у цьому законі. Одне з таких питань - це питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи. Ці норми закону судом першої інстанції дотримані не були.

Відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення розроблені та затверджені наказом МВС від 07.11.2015 за №1395 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/278853 «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі по тексту Інструкція №1395), наказом МВС від 06.11.2015 за №1376 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27942 «Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» (далі по тексту Інструкція №1376), спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 за №1452/735 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту Інструкція №1452/735) недотримання норм яких дає підстави для висновку про недопустимість доказів на підтвердження обставин подій та доведеності вини особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення БД № 380482, від 02.10.2018 року вбачається, що поліцейськими не вказано ознак сп'яніння, які були підставою для огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2

Встановити підстави для проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння і направлення його для проведення такого огляду в заклад охорони здоров'я не можливо, адже матеріали справи не містять документів, які могли обґрунтувати необхідність таких дій поліцейських (відсутні рапорти поліцейських, пояснення свідків, пояснення ОСОБА_2, а також відсутній відеозапис).

Згідно матеріалу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 відсутні відомості про те, що останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки.

Відповідно до п.6, 7 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Також в матеріалах справи, які надійшли до суду першої інстанції, відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як того вимагає положення п.8 розділу ІІ «Проведення огляду на стан сп'яніння поліцейськими і оформлення його результатів» Інструкції №1452/735.

Згідно з вимогами Інструкції для проведення огляду в закладі охорони здоров'я водієві видається направлення відповідної форми. У висновку КУ «Мелітопольський психоневрологічний диспансер» ЗОС №1022 від 02.10.2018 зазначено що ОСОБА_2 на огляд направлено СРПП №3, поліцейським Пилипенко А.В. однак направлення відповідної форми матеріали справи також не містять.

Перераховані обставини у своїй сукупності свідчать, що під час оформлення матеріалів стосовно ОСОБА_2, було порушено порядок його направлення і проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, що тягне за собою визнання результатів висновку КУ «Мелітопольський психоневрологічний диспансер» ЗОС №1022 від 02.10.2018 недійсними.

Зазначеним обставинам, які мають істотне значення, судом першої інстанції оцінка не дана. Докази на які послався суддя місцевого суду, не можна визнати належними та допустимими.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи, положень ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час винесення постанови суд першої інстанції не вказав про те, що повинно було здійснено огляд ОСОБА_2 на місці зупинки на стан алкогольного сп'яніння, і не з'ясовано, чи була у представників влади така реальна можливість.

Крім того, зі змісту протоколу вбачається, що до протоколу додається відеозапис, який в матеріалах справи відсутній.

Суд першої інстанції за відсутністю доказів, що підтверджують обставини справи, а саме фіксації у протоколі або на відео носії, наявність необхідних засобів для виявлення стану сп'яніння, без врахування порушень, які були допущенні працівником поліції під час складання протоколу, керуючись тільки припущенням дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення.

Щодо притягнення ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, вважаю зазначити наступне.

Згідно протоколу серії БД 380533, 02.10.2018 року о 02 годин 10 хвилин ОСОБА_2 в м. Мелітополь по вул. Г. України керував автомобілем Mitsubishi L200 д/н НОМЕР_2, будучи тимчасове обмеженим у праві керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 ПДР.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_2 за ч.3 ст.126 КУпАП, слугували наступні матеріали: протоколу (а.с.18), роздруківки на особу (а.с.20), пояснень свідків (а.с.21,22), роздруківки щодо порушень ПДР (а.с.23-25).

Приймаючи рішення про наявність вини у вчиненні вказаного правопорушення, судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд формально, без з'ясування всіх обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що судом порушено вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, не викликано та не допитано інспектора, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не надано належної оцінки тому факту, що в протоколі та в матеріалах справи не вказані свідки та не долучено їх пояснень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що подія правопорушення мала місце 02.10.2018 року, а тому на момент ухвалення рішення судом апеляційної інстанції сплинув, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Внаслідок цих обставин, апеляційний суд вважає необхідним на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2, у зв'язку із закінченням, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14 грудня 2018 року якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас