ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М.,

за участю секретаря судового засідання Параскєвіної Н.П.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Тесля А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Теслі А.В. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 3 серпня 2019 року, керуючи автомобілем НІССАН Прімера, державний номер НОМЕР_1 , рухався біля будинку 3 по вулиці Виноградній в місті Маріуполі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків, у зв`язку на нього складено протокол за порушення п.2.5 ПДР України.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На зазначену постанову захисник ОСОБА_1 - адвокат Тесля А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилався на те, що 23 серпня 2019 року його підзахисний не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння недоказана, оскільки протокол серії БД №044312 є недопустимим доказом, у зв`язку з тим, що складений з чисельними порушеннями. Також ОСОБА_1 не були роз`яснені ознаки алкогольного сп`яніння, які, начебто, були в нього виявлені. Підставою для зупинки стало повідомлення невідомої особи, яка начебто бачила, як вказаним транспортним засобом керує особа в стані алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення містяться скорочення слів, в ньому не зазначено, хто саме керував транспортним засобом, не зазначено водія транспортного засобу, до протоколу не додано направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, форма якого передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1413/27858 від 11.11.2015 року

Крім того, зауважує, що протокол не підписаний свідками, які в ньому зазначені, хоча в поясненнях свідків вказано, що вони своїм підписом підтверджують, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також зазначає, що в справі не має доказів того, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Є відео, де автомобіль стоїть на узбіччі і до нього під`їхали працівники поліції, але це не є доказом керування транспортним засобом, що не є підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи те, що підставою для начебто зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 визначена як орієнтування про те, що даний громадянин керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Доказів, що таке орієнтування мало місце, в матеріалах справи відсутнє. Є лише рапорт поліцейського Селіванової Є.П., в якому зазначено, що 22.08.2019 року о 20.42 год. отримано виклик по лінії 102, в якому заявниця повідомила, що невідомий вживав алкогольні напої, та сів за кермо автомобіля НІССАН Прим`єра, державний номер НОМЕР_1 та поїхав. Обстеживши територію, вказаного транспортного засобу виявлено не було. При цьому, в рапорті не зазначено ані заявницю, ані прикмети особи, яка вживала алкоголь. В рапорті та в матеріалах справи не має пояснень заявника, не має відеозапису, який би доказував, що такий виклик був та опитано особу, що викликала. Також невідомо, який саме невідомий вживав алкоголь та чи вживав його взагалі.

Начебто зупинка автомобіля, який стояв на узбіччі, відбулася через 11 годин після виклику, зазначеному в рапорті, тому всі дії працівників поліції є незаконними.

Посилається на те, що поліцейські мають право вимагати від водія пройти огляд на стан сп`яніння лише у випадку, коли є достатні підстави вважати, що останній перебуває в такому стані. При спілкуванні с ОСОБА_1 поліцейські не назвали та не зауважили жодної ознаки алкогольного сп`яніння. Хоча в протоколі про адміністративне правопорушення такі ознаки зазначені, ані присутнім свідкам, ані самому ОСОБА_1 вони не озвучувалися.

Таким чином, крім того, що поліцейські незаконно та безпідставно вимагали від ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 мав право на відмову від такого огляду відповідно з її безпідставністю та вимог Конституції.

Також, працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, що свідчить про те, що їх дії були незаконними.

Неналежним доказом є і висновок №373 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, оскільки в ньому зазначений час складання о 08.30 23 серпня 2019 року, а дата та точний час огляду особи зазначено як 23 серпня 2019 року о 08.35 годині. Тобто, акт огляду був складений ще до проведення самого огляду ОСОБА_1

Заслухавши адвоката Теслю А.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню.

В роз`ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення ж своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не дотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від провадження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений за порушення п.2.5 ПДР України, тобто за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановлений законом спосіб.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції до суду надані протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 404312 від 23 серпня 2019р. (а.с.2), письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3), висновок щодо результатів медичного огляду №373 від 23 серпня 2019 року, відповідно до якого встановити діагноз не можливо, у зв`язку з відмовою від проходження повного об`єму обстеження, відеозапис.

Однак, з таким висновком суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, погодитись неможливо.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення зазначеного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції повинні неухильно дотримуватися порядку огляду на стан сп`яніння, передбачений ст.266 КУпАП, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння».

Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 не було роз`яснено, які саме у поліцейського були підстави вважати, що водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме згідно п.4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/7350 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відбулась в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак в самому протоколі не має підписів зазначених свідків.

Відповідно до положень ст.256 КУпАП, п.,9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС №1376 від 06.11.2015 року у графі «до протоколу додається» зазначається - пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зазначено, які докази додаються до нього, а саме, пояснення свідків на окремому аркуші, апеляційний суд погоджується з твердженням захисника, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм діючого законодавства та є неналежним доказом.

Згідно правової позиції, викладеної в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортними засобами слід розуміти як виконання водія під час руху такого засобу. Порушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У зв`язку з тим, що відповідно до відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, автомобіль ОСОБА_1 стояв на узбіччі, коли до нього підійшли поліцейські, слід визнати, що в матеріалах справи відсутні докази саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, в матеріалах справи відсутні буд-які докази того, що підставою для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 стало повідомлення по лінії 102 про те, що водій автомобіля НІССАН Примера випив алкоголь та сів за кермо, як це вказано в рапорті поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Донецькій області Селіванової Є.П.

Також, слід зауважити, що у висновку №373 щодо результатів огляду медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння маються розбіжності між часом огляду ОСОБА_1 та часом складання самого висновку.

Відповідно до п.22 розділу 3 інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року, висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції безспірно встановлено, що працівниками поліції був порушений порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння.

Отже, в матеріалах справи не має беззаперечних доказів скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи те, що судом першої інстанції не було звернуто увагу на зазначені вище факти і їм не надано належної оцінки, постанова районного суду від 22 листопада 2019 року підлягає безумовному скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 294 КпАП України,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Теслі А.В. задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 листопада 2019 року, щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М.