ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/728/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисника особи, у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 - адвоката Карабанова Олексія Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Карабанова О.Ю. на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2018 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 25.09.2018 року о 22-10 у м. Харкові, по пр-т. Тракторобудівників, 69-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» від 25.09.2018 року.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, як порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Карабанов О.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 грудня 2018 року скасувати, а провадження по справі закрити.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, оскільки 22.12.2018 року він подавав апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження, однак ухвалою судді Харківського апеляційного суду апеляційна скарга була повернута, у зв`язку з чим, він повторно звернувся з апеляційною скаргою з усуненням недоліків зазначених в постанові Харківського апеляційного суду від 18.01.2019 року.

В апеляційній скарзі вказує на те, що відповідно до протоколу місцем вчинення адміністративного правопорушення - АДРЕСА_2 , тобто за місцем мешкання ОСОБА_1 , а тому не зрозуміло, яким же чином ОСОБА_1 міг керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в своїй квартирі, а також виникає питання, як патрульний поліцейський склав протокол в цій же квартирі.

Однак суд першої інстанції не вказав, якими саме доказами спростовується вчинення даного адміністративного правопорушення в зазначеній квартирі.

Наголосив, що протокол про адміністративне правопорушення відсутні підписи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , протокол написано нерозбірливим підписом, що є порушенням п. 10 Розділу XIII Інструкції, не зазначено в силу яких ознак інспектор дійшов до висновку про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначив, що технічний прилад Drager, який вказаний у протоколі та поясненнях свідків, не зазначений у вичерпному переліку технічних засобів для огляду водіїв.

Указав, що співробітники поліції не проінформували ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager, та проігнорували прохання надати сертифікати відповідності та свідоцтва про повірку.

Також наголосив, що у висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №1952 від 25.09.2018 року, не зазначено вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 , що свідчить про те, що поліцейські самостійно зазначили в протоколі рівень алкоголю в крові.

Крім того вказав, що по прибуттю до наркодиспансеру поліцейські не надавали ОСОБА_1 можливості здати сечу, не принижуючи його честь та гідність, оскільки постійно відчиняли двері, світили ліхтарем та намагалися зняти на камеру процес наповнювання сечею спеціальної ємкості для аналізу.

Заслухавши пояснення захисника Карабанова О.Ю. , який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційних вимог.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним суд вважає, що судом першої інстанції було дотримано вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що згідно наявного в матеріалах справи відеозапису, який був відтворений у судовому засіданні, водія ОСОБА_1 25.09.2018 року було зупинено працівниками поліції, та повідомлено, що він здійснив поворот не попередивши про це відповідним світловим сигналом. Під час перевірки у нього документів працівниками поліції були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, та в присутності свідків йому запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу на місці зупинки, від чого ОСОБА_1 відмовився, та погодився пройти огляд в медичному закладі. Прибувши до медичного закладу за допомогою технічного приладу у ОСОБА_1 було встановлено вміст алкоголю у видихуваному повітрі 1.51 проміле, та за результатами дослідження сечі встановлено вміст алкоголю 1.41 проміле. На питання лікаря, час останнього вживання алкогольних напоїв, повідомив, що вживав 100 грам коньяку з 19:00 по 20:00 год. 25.09.2018 року.

Дослідивши вказаний відеозапис, апеляційний суд не встановив будь-яких відомостей, що свідчать про приниження з боку працівників поліції честі та гідності ОСОБА_1 під час здачі біоматеріалу для проведення аналізу. Крім того, слід відмітити, що ОСОБА_1 не висловлював вимоги до працівників поліції надати йому сертифікати відповідності та свідоцтва про повірку технічного засобу.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги, що прилад Drager, який вказаний у протоколі та поясненнях свідків, не зазначений у вичерпному переліку технічних засобів для огляду водіїв, оскільки це не спростовує встановленого факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, який встановлений в результаті огляду у медичному закладі.

Доводи, що у висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №1952 від 25.09.2018 року, не зазначено вміст алкоголю у ОСОБА_1 , що на думку апелянта свідчить, що поліцейські самостійно зазначили в протоколі цей рівень, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки це є лише припущенням апелянта, та відповідно до п.п. 15, 16, 17 роділу ІІІ Інструкції № 1413/27858 за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння). Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Відповідно до п. 19 розділу ІІІ вказаної Інструкції, акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Як встановлено з оглянутого відеозапису, предметом дослідження біологічного середовища була сеча ОСОБА_1 , та його результати були зафіксовані в акті огляду, до якого було внесена інформація про кількість проміле, а саме 1.41 проміле, на підставі якого і було складено висновок №1952 від 25.09.2019 року, та повідомлено ОСОБА_1 про цей результат.

Апеляційний суд також відкидає доводи, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував автомобілем у себе вдома, так як це розцінюється як технічна описка, про що зроблено висновок суддею суду першої інстанції, з якою погоджується і апеляційний суд, враховуючи також зміст а відеозапису, останні цифри 0203, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено саме на проїзній частині.

Відсутність підписів свідків у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №073081 від 25.09.2018 року не спростовує наявний в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, та не може бути підставою для скасування постанови від 12.12.2018 року, оскільки в матеріалах справи містяться пояснення цих осіб, які ними підписані, і в них зазначено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на місці за допомогою технічного засобу, та погодився бути оглянутим у медичному закладі. Вимогами КУпАП не передбачена необхідність наявності свідків при проведенні огляду водія в медичному закладі.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення зазначення ознаків алкогольного сп`яніння в даному випадку не має значення, оскільки за результатами огляду, проведеному відповідно до вимог ст. 266 КУпАП було встановлено перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, а такі ознаки зазначаються у разі відмови від проходження огляду.

Враховуючи викладене, вважаю, що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, чим порушив ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується доказами, яким суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку, прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Те, що прізвище водія було вказано як ОСОБА_5 замість правильного ОСОБА_6 не свідчить про необхідність скасування рішення судді, оскільки ця описка була встановлена та виправлена.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Карабанова Олексія Юрійовича про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.12.2018 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу захисника Карабанова О.Ю. залишити без задоволення, а вищевказану постанову без змін.

Постанова суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик