П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, прокурора Малицького С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований та проживає за адресою: с. Торунь, 482, Міжгірського району Закарпатської області, обіймає посаду інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Воловецького відділення поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду інспектора сектору превенції Дубівського відділення поліції Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській, будучи відповідно до п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за наступних обставин.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобовязується передати майно у власність покупцеві (друга сторона), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму

Договір купівлі-продажу, як правило, має одноразовий характер і укладається переважно на те майно, яке є в наявності і підготовлене для відчуження. При цьому продавцеві сплачується вартість відчужуваного майна лише у грошовому вираженні. В окремих випадках для покупця становить інтерес не саме придбане майно (як матеріальний обєкт), а зафіксоване в ньому те чи інше право вимоги, наприклад, у разі купівлі цінних паперів. Оплата придбаного майна повинна здійснюватися у національній валюті України, за винятком випадків, передбачених законом.

Двосторонній характер купівлі-продажу обумовлює взаємне виникнення у кожної із сторін прав і обов'язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обовязок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець, у свою чергу, зобовязаний здійснити оплату придбаної речі і водночас набуває права вимагати від покупця її передачі. Іншими словами, в договорі купівлі-продажу відповідним правам і обовязкам продавця кореспондуються відповідні права і обовязки покупця і навпаки.

Договір купівлі-продажу є консесуальним, оскільки права і обовязки сторін виникають у момент досягнення ними згоди щодо усіх істотних умов. Настання цього моменту може мати ряд особливостей, зумовлених тим, що для окремих видів договорів купівлі-продажу законодавець передбачає спеціальні вимоги до їх оформлення, без додержання яких укладена угода не може вважатися дійсною.

Правове регулювання відносин купівлі-продажу здійснюється Цивільним кодексом України (ст. ст. 224-240), Законами України «Про захист прав споживачів», «Про цінні папери і фондову біржу», «Про товарну біржу», «Про приватизацію майна державних підприємств», «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», численними підзаконними нормативними актами.

Встановлено, що наказом т.в.о. начальника ГУНП в Закарпатській області від 26.07.2017 року рядового поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектором сектору превенції Дубівського відділення поліції Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобовязаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр) та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Відповідно до п. 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.

Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного вище Порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Зібраними матеріалами встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу № 2979 від 05.12.2017 року, укладеного з ТОВ «Фортуна», м. Івано-Франківськ, вул. Целевича, 20/А, та ОСОБА_1, останнім було придбано легковий автомобіль марки SUBARU FORESTER, 2003 року випуску, загальною вартістю 211474,45 грн.

05.12.2017 року між відповідальним ТОВ «Фортуна» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено вищезгаданий договір купівлі-продажу № 2979.

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_1 транспортний засіб марки SUBARU FORESTER, 2003 року випуску, жовтого кольору, кузов (шассі, рама) JF1SG5LT54G029368. За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складала 211474,45 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу на 1 січня 2017 року 1600 гривні.

Таким чином, ОСОБА_1 придбав майно вартістю 211474,45 грн., що становить 132 прожиткові мінімуми, встановлені на 01 січня 2017 року, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації звязку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобовязання доставки.

Згідно з рішенням НАЗК від 02.02.2018 року № 118 придбання субєктом декларування транспортного засобу за межами України, що підтверджується відповідними документами, без державної реєстрації такого транспортного засобу вважається «придбанням майна» в розумінні ч. 2 ст. 52 Закону.

Субєкт декларування повинен подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані (у разі придбання ним транспортного засобу за межами України, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року) протягом 10 днів з моменту набуття права власності за договором.

Тобто, ОСОБА_1, будучи субєктом декларування, у якого через набуття майна вартістю 211474,45 грн. виникли суттєві зміни в майновому стані, у порушення ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив у період з 05.12.2017 року по 16.12.2017 року НАЗК про вказані зміни.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Вказаними діями, молодший лейтенант поліції ОСОБА_1 вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мав можливість подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані через мережу «Інтернет» в будь-якому місці. Крім того, ОСОБА_1 призначений на посаду в Дубівське відділення поліції Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, яке зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому ймовірне місце вчинення буде м. Ужгород.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є 16.12.2017 року, тобто граничний термін подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані з моменту укладення договору купівлі-продажу та реєстрації транспортного засобу, а датою виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є дата складання протоколу.

Обєктивних причин щодо несвоєчасного повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни у майновому стані, подання та оприлюднення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції перевіркою не встановлено.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, визнав.

Прокурор Малицький С.І. у судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, посилаючись на обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 22 від 18.12.2018 року та долучені до нього матеріали, і накласти на нього адміністративне стягнення.

Заслухавши позицію прокурора та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, речовими доказами, а також іншими документами.

За приписами ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, зокрема підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, водночас рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з диспозицією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративну відповідальність передбачено за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані. Дане адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і субєктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так і в необережній формі вини.

Як встановлено під час судового розгляду та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, згідно з п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», у порушення приписів ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, стверджується зібраними та дослідженими у справі доказами, а саме: протоколом № 22 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією від 18.12.2018 року; поясненнями ОСОБА_1, наданими ним у судовому засіданні; витягом сторінки публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» сайту «public.nazk.gov.ua»; матеріалами, наданими регіональним сервісним центром МВС в Івано-Франківській області; договором купівлі-продажу № 2979 від 05.12.2017 року; іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені докази у їх сукупності підтверджують факт несвоєчасного повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни у майновому стані.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, конкретні обставин справи та ступінь його вини, і з урахуванням санкції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 172-6 ч. 2, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1( ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрований та проживає за адресою: с. Торунь, 482, Міжгірського району Закарпатської області, обіймає посаду інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Воловецького відділення поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави 352,40 (триста пятдесят дві гривні 40 коп.) гривень судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_4