Номер провадження: 33/813/1288/19
Номер справи місцевого суду: 522/3330/19
Головуючий у першій інстанції Шкамерда К. С.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Республіки Молдови, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП) закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №212735 від 18.02.2019 року, ОСОБА_2 , 18.02.2019 року, о 09.10 годині, керуючи автомобілем «Ford Fiesta», н.з. НОМЕР_1 , у м. Одесі по вул. Посмітного 7-А, при виїзді з прилеглої території не надала перевагу в русі та здійснила зіткнення з автомобілем «Volkswagen Touareg», д/н. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись із вказаною постановою,19.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та винести нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови, мотивуючи заяву тим, що він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом першої інстанції, справа була розглянута без його участі, копія постанови йому направлена не була, про існування оскаржуваної постанови він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 16.08.2019 року.

До суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, повідомлялись про час і місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим апеляційний суд вирішив слухати справу на підставі наявних у справі доказів.

Разом з тим, заявник апеляційної скарги ОСОБА_1 просив справу слухати у його відсутність (а.с.34-звор.,76).

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в суді першої інстанції, справа була розглянута 15.07.2019 року без його участі, копія постанови в порушення вимог ст.285 КУпАП йому направлена не була, відомості про те, коли йому стало відомо про існування оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні.

Апеляційна скарга направлена на адресу суду поштою 19.08.2019 року, що підтверджується штампом поштового відділення на конверті (а.с.50).

Увідповідності до ч. 1 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

За змістом ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи викладене та те, що апелянт ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд доходить висновку про те, що зазначені обставини в своїй сукупності є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, який на думку суду апеляційної інстанції був пропущений потерпілим ОСОБА_1 з поважних причин.

Разом з тим, проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно п.7 ч.1 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, після оформлення матеріалів справи вони надійшли до суду 28.02.2019 року, що підтверджується вхідним штампом на обкладинці справи та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями (а.с.5).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29.03.2019 року матеріали справи були направлені до УПП в Одеській області для належного оформлення (а.с.17-18).

Після цього матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 03.06.2019 року (а.с.19).

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що провадження по справі підлягає закриттю у відповідності до ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Проте, з таким висновком апеляційний суд погоджується частково, у зв`язку з наступним.

Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності від 18.02.2019 року серії БД №212735, правопорушення ОСОБА_2 було вчинене 18.02.2019 року.

Пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що як було вказано вище, матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП надійшли у провадження судді Шкамерди К.С. 28.02.2019 року (а.с.5).

Однак постановою від 29.03.2019 року адміністративні матеріали були повернуті на доопрацювання, а доопрацьовані матеріали надійшли до суду лише 03.06.2019 року (а.с.19), у зв`язку з чим на момент надходження до суду матеріалів справи сплив тримісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачений ч.2 ст. 38 КУпАП.

Разом з тим, суд першої інстанції оскаржуваною постановою фактично визнав винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, оскільки закрив провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП, тобто з нереабілітуючих підстав, з посиланням на п. 7 ч.1 ст.247 КУпАП, якою передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

З таким висновком суду першої інстанції повністю погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на доказах, долучених до матеріалів справи.

Крім того, оскільки правопорушниця ОСОБА_2 вказану постанову суду не оскаржувала в апеляційному порядку, то таким чином вона погодилась із тим, що є винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що у разі якби суд закрив провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, то він би керувався при винесенні постанови п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2019 року, з правового аналізу положень ст. 38 КУпАП, вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Крім того, вимоги ст. 280 КУпАП, зобов`язують суд встановити вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що в свою чергу стане підставою для відшкодування потерпілій особі матеріальної, та (або) моральної шкоди, у тому числі страховою компанією, незважаючи на підстави закриття провадження у справі.

Дійсно, станом на момент прийняття оскаржуваної постанови, суд першої інстанції був позбавлений права накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_2 , але, закриваючи провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, повинен був встановити вину особи, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та зміни оскаржуваної постанови суду, доповнивши мотивувальну частину постанови висновком про винуватість ОСОБА_2 у скоєні 18.02.2019 року ДТП з участю автомобіля «Ford Fiesta», н.з. НОМЕР_1 , під її керуванням, та автомобілем «Volkswagen Touareg», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Такого висновку суд дійшов виходячи з того, що предметом апеляційного розгляду є лише те, чи має суд в постанові про закриття провадження по справі через пропуск строку притягнення особи до адміністративної відповідальності по п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП вказувати про наявність в діях особи винних дій чи ні.

Інші обставини, у тому числі щодо винних дій ОСОБА_2 , не є предметом апеляційного розгляду справи, оскільки вона в апеляційному порядку не оскаржувала постанову суду, якою було закрито справу про адміністративне провадження з нереабілітуючих обставин, тобто визнала винність своїх дій.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, а оскаржувану постанову суду змінити, зазначивши у мотивувальній частині про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 38, 247, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 року змінити та доповнити мотивувальну частину постанови висновком про винуватість ОСОБА_2 у скоєні 18.02.2019 року ДТП з участю автомобіля «Ford Fiesta», н.з. НОМЕР_1 , під її керуванням, та автомобілем «Volkswagen Touareg», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок якого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В іншій частині постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда