Провадження № 3/331/36/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Пивоварова Ю.О. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює помічником чергової частини БПСПОП «Скіф» ГУНП в Запорізькій області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2018 року о 03.02 годин у м. Запоріжжі по вул. Шкільна біля будинку 6 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння, концентрація алкоголю у крові складала 1.93 проміле, що перевищує допустиму норму, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 та його захисник Яркіна Т.С. пояснили, що працівниками поліції було суттєво порушено норми процесуального законодавства під час проведення обстеження його на стан сп»яніння, поліцейський ОСОБА_3 взагалі не мала повноважень на складання протоколу за ст.. 130 КУпАП, безпосередньо протокол має численні невідповідності (невірно зазначена адреса його проживання та місце роботи). Сам огляд за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 проведено із порушеннями, йому не роз»яснили порядок використання мундштука, що призвело до некоректної роботи самого пристрою. У чеку Драгера вказано, що температура повітря у той день складала +25 градусів, однак це не відповідає дійсності та спростовується даними Гідрометцентру. Крім того, вважали, що газоаналізатор не пройшов своєчасну повірку, тому отриманий за його допомогою результат не може бути взятий до уваги. За таких обставин доказів його провини у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння немає, тому просили закрити провадження по справі у зв»язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що 09.12.2018 року вона у складі екіпажу патрульних поліцейських патрулювала територію Олександрівського району м. Запоріжжя та у районі вул.. Шкільна побачила автомобіль Шевроле Авио, який здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. Вони зупинили вказаний автомобіль та стали спілкуватися із водієм з приводу даного порушення Правил дорожнього руху. Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп»яніння (запах алкоголю із порожнини рота, хитка хода та млява мова) та запропонували йому пройти обстеження на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810, на що водій погодився та у присутності двох свідків пройшов обстеження. Результат виявився позитивним-1.93 проміле. Водій не заперечував проти результатів огляду, не вимагав повторного обстеження у медичному закладі, тому вони склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Зауважила, що усі патрульні поліцейські мають повноваження на складання адміністративних протоколів щодо водіїв у зв»язку із порушенням ними ПДР України.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у суді пояснили, що вони також були у складі екіпажу № 302 та здійснювали патрулювання в Олександрівському районі м. Запоріжжя у нічний час. Зафіксували порушення водієм правил проїзду перехрестя - водій проїхав на червоний забороняючий сигнал світлофора поруч із автомобілем патрульної поліції. Тому вони почали рухатися за цим автомобілем та зупинили його біля АЗС. Коли водій вийшов із салону авто, вони виявили у нього ознаки алкогольного сп»яніння, які були очевидні, провели обстеження за допомогою газоаналізатора. Водій вів себе спокійно, незгоди із результатом не висловлював, на обстеженні у медичному закладі не наполягав, у зв»язку із чим вони склали на водія протокол про адміністративне правопорушення, відсторонили від керування транспортним засобом та роз»яснили усі норми законодавства.

Суддя, вислухавши пояснення правопорушника та його захисника, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Частиною першою 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розділом другим Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується відеозаписом подій працівниками поліції після зупинки водія ОСОБА_1, який керував транспортним засобом, поліцейські шляхом візуального огляду виявили у водія ознаки алкогольного сп»яніння та запропонували пройти обстеження на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, на що водій погодився та у присутності двох свідків пройшов обстеження, результат газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 позитивний 1,93 проміле. За наслідками обстеження працівниками поліції було складено акт, де зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено хитка хода, млява мова, різкий запах алкоголю із порожнини рота та позитивний результат технічного приладу. При цьому водій ОСОБА_1 погодився із результатами огляду, поставивши свій власноручний підпис у вказані графі.

Однак, у судовому засіданні правопорушник та його захисник зазначали про те, що ОСОБА_1 був не згоден із результатами обстеження, а його підпис свідчить лише про ознайомлення із результатами обстеження.

Аналізуючи наведені доводи, суддя враховує вимоги п. 7 розділу 1 Інструкції, згідно якої у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я). Пункт 9 розділу 2 Інструкції передбачає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається із відеозапису процесу обстеження водія на стан алкогольного сп»яніння, після ознайомлення із результатами спеціального технічного пристрою, які значно перевищували гранично допустиму норму вмісту алкоголю у крові, водій не зазначав про незгоду із таким результатом та не вимагав проведення додаткового або повторного огляду. Крім того, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які були присутні під час обстеження, вбачається, що «водій був згоден із результатами обстеження, від додаткового медичного огляду відмовився так як цього не потребував». Оскільки весь процес обстеження водія зафіксований на відеозаписі, суддя прийшов до висновку про можливість використовувати у якості доказів письмові пояснення свідків, які були очевидцями подій, але не з»явилися на виклик суду для безпосереднього допиту у судовому засіданні із невідомих причин.

При цьому суддя враховує, що чек до прибору Драгер має всі реквізити, передбачені для заповнення особою, яка проводить обстеження (місце проведення, прізвища осіб, підписи учасників, температуру повітря, дату проведення огляду тощо).

Захисник зауважувала, що у чеку поліцейськими зазначена температура повітря, яка не відповідає дійсності, та послалась на відомості Укргідрометцентру за 09.12.2018 року, тому результати обстеження неможна вважати достовірними. Однак, як свідчить інструкція з експлуатації газоаналізатора Драгер Алкотест 6810, яке є у відкритому доступі, відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку. Як вбачається із відеозапису подій, будь-яких порушень інструкції допущено не було, газоаналізатор показав результати тестування без будь-яких помилок, які у подальшому були роздруковані поліцейськими. При цьому, за технічними характеристиками приладу, його результат залежить від температури повітря лише у разі її перевищення гранично допустимих нормативів (-5…..+50 градусів Цельсія), що у даному випадку не відбувалось.

Крім того, судом досліджено свідоцтво про державну реєстрацію газоаналізатора Драгер Алкотест, сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, а також свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинне до 14.08.2019 року, та будь-яких невідповідностей не встановлено, тому підстав вважати результати газоаналізатора недостовірними або сумнівними немає.

Посилання захисника на те, що поліцейський ОСОБА_3 не мала повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ст.. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції). Відповідно до аб. 2 п. 5 наказу від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є поліцейською патрульною поліції, що підтверджується її посадовою інструкцією, тому підстав сумніватися у наявності у неї повноважень на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП немає.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник також зазначали про невірність даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення (невірне зазначення місця проживання та місця роботи), однак суд вважає, що ці невідповідності не впливають на вірне з»ясування обставин адміністративного правопорушення, оскільки ці дані внесені до протоколу зі слів самого правопорушника. Крім того, такі невідповідності були усунуті суддею під час судового засідання при перевірці анкетних даних ОСОБА_1

Таким чином, оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, враховуючи, що притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров'я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та він підлягає накладенню адміністративного стягнення.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) із позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. на р/р 8001, одержувач ГУК у Запорізькій області, , банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень на р/р 6001, одержувач коштів ГУК у м. Києві, , банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106.

У разі несплати судового збору у добровільному порядку правопорушником судовий збір стягується примусово на р/р 6001, одержувач коштів ГУК у м. Києві, , банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена учасниками процесу на протязі десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги, а також прокурором у порядку, передбаченому ч.5 ст. 7, ч.1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: Ю.О. Пивоварова