Дата документу 11.11.2019
Справа № 334/6588/19
Провадження № 3/334/1654/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління Служби безпеки України в запорізькій області щодо притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого завідувачем сектору охорони державної таємниці, технічного та криптографічного захисту інформації Запорізької митниці Державної фіскальної служби, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду надійшов протокол № 59/17/20 нт про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2019 року, складеного спеціалістом І категорії відділу охорони державної таємниці Управління СБ України в Запорізькій області майором ОСОБА_2 , згідно до якого у період з 14 по 22 серпня 2019 року під час проведення позапланової контрольної перевірки стану охорони державної таємниці в Запорізькій митниці Державної фіскальної служби виявлено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду завідувача сектору охорони державної таємниці, технічного та криптографічного захисту інформації Запорізької митниці ДФС, не вживає у повному обсязі заходів, спрямованих на організацію та забезпечення режиму секретності, та не здійснює належний контроль за виконання заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці в Запорізькій митниці ДФС, що призвело до порушення вимог ст.ст. 21, 28 Закону України «Про державну таємницю» та п.п.42(2), 42(8), 42(15), 42 (16), 116, 696, 697, 698,700 Порядок-939, внаслідок чого створено загрозу до витоку секретної інформації.

Так, у навчально-тематичних планах без відриву від роботи посадових осіб Запорізької митниці ДФС, діяльність яких пов`язана з державною таємницею на 2018 та 2019 роки відсутні відомості про вивчення або ознайомлення співробітників Запорізької митниці ДФС зі змінами, що вносяться до Порядку-939, а саме зі змінами щодо обов`язку громадян, яким надано допуск та доступ до державної таємниці, та які планують виїзду у приватних справах на тимчасово окуповану територію України або територію, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, повідомляти про це посадових особі, які надали йому доступ до державної таємниці та відповідний режимно-секретний орган.

Внаслідок вказаного порушення, працівник установи ОСОБА_3 , який має допуск та доступ до державної таємниці здійснював неодноразові виїзди на тимчасово окуповану територію України та на територію, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (АР Крим, Донецька область), без письмових повідомлень про це відповідного режимно-секретного органу Запорізької митниці ДФС та не проходив в режимно-секретному органі установи інструктажі з питань охорони державної таємниці, про свідчить відсутність записів у Журналі обліку виїздів, який ведеться згідно з додатком 92 до Порядку-939.

Разом з цим, в порушення вимог п.п. 42(16), 696 Порядку-939, працівник Запорізької митниці ДФС Зарубін Б.О., здійснив виїзд за межі України без проведення перед виїздом ОСОБА_1 відповідного інструктажу громадянина з питань охорони державної таємниці.

Крім цього, в порушення вимог п. 698 Порядку-939, після повернення ОСОБА_4 із закордонної приватної поїздки до іноземної держави начальник PCO Запорізької митниці ДФС ОСОБА_5 .І. до теперішнього часу не провів співбесіду з метою з`ясування питань щодо наявності чи відсутності обставин, що могли створити передумови для витоку секретної інформації під час перебування за кордоном, фактів необґрунтованої заінтересованості з боку іноземців секретною інформацією.

Таким чином, у журналі обліку виїздів за кордон працівників Запорізької митниці, яким надано допуск до державної таємниці відсутні записи про проведення інструктажів вказаних працівників перед їх виїздом за межі України, що є порушенням вимог п.п. 42(16), 697 Порядку-939.

Водночас, в порушення вимог п. 700 Порядку-939 PCO установи заходи щодо узагальнення всіх відомостей про виїзди за кордон працівників Запорізької митниці ДФС, яким надано допуск та доступ до державної таємниці здійснюються не в повному обсязі, а також не враховується зазначена інформація для використання PCO в плануванні заходів щодо вдосконалення системи охорони державної таємниці в установі.

В порушення п.п. 42(2), 42(8) Порядку-939 ОСОБА_1 не проводиться аналітична робота з вивчення стану діяльності Запорізької митниці ДФС з метою виявлення та закриття каналів витоку секретної інформації, а саме відсутні аналітичні довідки, службові записки тощо. В Журналі обліку та аналізу фактів витоку секретної інформації та інших порушень вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці обліковані порушення, виявлені попередніми перевірками. Проте, не зроблено аналіз таких порушень: не зазначено причини та обставини, за яких виникли такі порушення, не вказано заходи для запобігання їх виникненню у подальшому.

Таким чином, ОСОБА_6 , порушуючи вимоги статей 21 та 28 Закону України «Про державну таємницю» та норми «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 року, а саме в частині невиконання основних завдань PCO та дотримання вимог режиму секретності, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав. Надав письмові пояснення, відповідно до яких просить провадження по даній справі закрити за відсутності у діях складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи наступним. Правопорушник вказує, що ознайомлення всіх посадових осіб митниці, яким надано доступ до державної таємниці проводилось особисто ним в усному порядку, без їх особистого підпису, що підтверджується письмовими повідомленнями у формі заяв. Щодо виїзду ОСОБА_3 , ОСОБА_1 пояснив, що факти, викладені в протоколі по відношенню до поїздок ОСОБА_3 не відповідають вимогам Закону України 3855 та Порядку 939, оскільки тимчасово окупована територія України, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, не є іноземною державою, а отже проводити інструктаж з питань охорони державної таємниці не є обов`язковим. Водночас, щодо виїзду ОСОБА_7 до іноземної держави у приватних цілях, ОСОБА_1 зазначає, що на підставі заяви ОСОБА_4 від 14.05.2018 № 08-70-20-47/266 з останнім було проведено інструктаж відповідно до пункту 696 Порядку 939, інформація про що була внесена начальником PCO в установленому порядку до АІС УД, а також на паперовій копії заяви ОСОБА_4 . Таким чином, фактично інструктаж перед виїздом до іноземної держави було проведено. Проте, правопорушником визнано, що ним помилково не була проведена реєстрація відомостей про виїзд ОСОБА_4 в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці, але цей факт на запобігання розголошенню секретної інформації та втратам її матеріальних носіїв не міг вплинути. Після повернення з ОСОБА_4 було проведено співбесіду, про що зроблено відмітку на копії заяви. В поясненнях вказується, що відповідно до зауважень щодо відсутності у вхідних дверей PCO сертифіката протипожежної стійкості, митницею після виділення коштів вказані недоліки виправленні. Вказує, що у квітні 2019 було зроблено КТЗІ для мовної інформації в кабінеті начальника митниці, але наради з застосуванням секретної мовної інформації не проводились. ОСОБА_6 погоджується щодо здійснення заходів на виявлення та закриття каналів витоку секретної інформації в митниці без достатньої кількості аналітичних та службових записок. Отже, ОСОБА_6 вважає, що у складеному протоколі відсутні факти, що підтверджують невжиття правопорушником заходів, спрямованих на запобігання розголошенню секретної інформації, втратам її матеріальних носіїв. Окрім цього, зазначає про відсутність фактів щодо наявності в його діях чи бездіяльності загрози витоку секретної інформації та виду вказаної загрози. Вважає, що порушення стосовно не проведення аналітичної роботи не є предметом порушення для адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 6частини 1 статті 212-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Відповідно до вимог ст. 28 «Обов`язки громадянина щодо збереження державної таємниці» Закону України «Про державну таємницю» та п.п. 116, 696, 697, 698, 699 Порядку-939, громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний виконувати вимоги режиму секретності, повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про державну таємницю», або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України.

Вина ОСОБА_6 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №59/17/20 нт від 30.08.2019 року; наказом начальника Запорізької митниці ДФС про переведення Вітька О.І. від 16.12.2014 року за № 47-0; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 від 19.08.2019 року; довідкою про допуск до державної таємниці від 23.08.2019 року, копією зобов`язання ОСОБА_1 у зв`язку з допуском до державної таємниці від 02.06.2015 року; витягом з наказу Запорізької митниці ДФС про припинення та надання доступу до роботи з державною таємницею від 23.06.2015 року за № 288-о ДСК; наказом Запорізької митниці ДФС про затвердження положення про сектор від 04.10.2018 року за № 257; наказом Запорізької митниці ДФС про внесення змін до наказу Запорізької митниці ДФС від 04.10.2018 за № 257; копією з журналу обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці за інв. №6.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1ст.212-2КУпАП доведеною повністю.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, дані про особу, ступінь його вини, майновий стан, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, визначеному цією статтею, а саме тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384 грн. 20 коп.

Керуючись ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 33, 40-1, 212-2 ч.1, 283, 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст.212-2КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Гнатюк