Номер провадження: 33/813/694/19
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Гасанової Л.Я.к., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Колесника Олександра Володимировича, розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Колесника Олександра Володимировича на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси Непорада О.М. від 12.03.2019 року,

установив

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси. від 12.03.2019 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

В оскаржуваній постанові районний суд зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №282953 від 03.12.2018 року, 03.12.2018 року о 10 годині 55 хвилини водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Logan д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Кордонна, 31, при змінні напрямку руху, не впевнився в безпечності, та скоїв зіткнення з автомобілем Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Районний суд, з посиланням на п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП дійшов до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, необхідно закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення без встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Колесник О.В., не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, вважає постанову незаконною, необґрунтованою та винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, посилається на те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст. 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертизи. Представник ОСОБА_1 стверджує, що виходячи з дорожньої обстановки, дії водія ОСОБА_1 регламентувались не п.10.1, а п.10.4 ПДР України, вимоги якого ОСОБА_1 виконав. Крім того адвокат Колесник О. В. зазначає, що ділянка дороги перед перехрестям вул. Кордонна та вул. Платанова є не регульованим перехрестям та має дорожню розмітку «пішохідний перехід» з встановленими відповідними дорожніми знаками.

Адвокат Колесник О.В. звертає увагу на те, що в результаті невиконання водієм автомобіля Audi Q7 ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, відбулась дорожньо - транспортна пригода, саме за таких обставин, інспектором поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України за порушення п.14.6 ПДР України. На думку апелянта, фактичні дані, що містять фотознімки, повністю підтверджує пояснення ОСОБА_1 за який відбулась дорожньо - транспортна пригода та одночасно спростовують пояснення ОСОБА_2 і дають достатньо підстав для прийняття висновку про невинуватість ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Враховуючи вищезазначене, захисник ОСОБА_1 адвокат Колесник О.В. ставить питання щодо скасування постанови та прийняття нової постанови, якою справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому захисник Гайдамаки П.П. просив поновити строк як пропущений з поважної причини, оскільки у встановлений законодавством строк ним була подана апеляційна скарга, яка постановою Одеського апеляційного суду від 05.04.2019 року була повернута апелянту у зв`язку з відсутністю доказів повноважень особи, якою підписано апеляційну скаргу, на вчинення таких дій. Отримавши вказану постанову суду апеляційної інстанції, у встановлений 10 денний строк було подано апеляційну скаргу.

В судове засідання апеляційного суду потерпілий у черговий раз не з`явився, отримати повістку про його виклик у судове засідання відмовився, таким чином, апеляційний суд вважає, що потерпілий ОСОБА_2 був сповіщений належним чином про дату та час розгляду апеляційної скарги, його неявку до судового засідання розцінює як небажання приймати участь у судовому засіданні та вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Колесник О.В. підтримав доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду та доводи апеляційної скарги, а також вказав на те, що суд першої інстанції неповно, у спрощеному порядку, розглянув справу, не дослідив всіх обставин справи, не врахував, що на місці ДТП також було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , вважає, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 впевнився у безпечності маневру та на перехресті повернув наліво, у цей час, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , який їхав позаду ОСОБА_1 , зачепив його автомобіль.

В судовому засідання ОСОБА_1 в повній мірі підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд дійшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду необхідно поновити виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Апеляційним судом встановлено, що представником ОСОБА_1 адвокатом Колесником О.В. була своєчасно подана апеляційна скарга, яка, постановою Одеського апеляційного суду від 05.04.2019 року була повернута через те, що до неї не було долучені документи, які б підтверджували повноваження особи, яка подає апеляційну скаргу, після чого адвокат повторно подав апеляційну скаргу.

З урахуванням наведеного строк на апеляційне оскарження постанови судді районного суду підлягає поновленню.

Стосовно доводів апеляційної скарги адвоката Колесника О.В. про незаконність оскаржуваного рішення, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП виходячи з наступного.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, при розгляді справи, суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245 та 280 КУпАП та не встановивши наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та передчасно закрив провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП України, завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; чи заподіяно майнову шкоду; а також з`ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасників дорожнього руху внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №282953 від 03.12.2018 року, 03.12.2018 року о 10 годині 55 хвилини водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Logan д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Кордонна, 31, при змінні напрямку руху, не впевнився в безпечності, чим порушив вимоги порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, та скоїв зіткнення з автомобілем Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно пункту 10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2018 року інспектором Комісарчуком В.Ю. також поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №070224 відносно ОСОБА_2 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України, за порушення ним п. 14.6 ПДР України, відповідно до якого, 03.12.2018 року о 10:55 год. в м. Одесі на вул. Кордонній 31, водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем Audi Q7 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Кордонна на перехресті з вулицею Палатновою, при виконанні обгону, не впевнився у безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Logan д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попутно і повертав ліворуч на вул. Платанову, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження (а.с.2).

Таким чином, на думку апеляційного суду, фактичні дані, що містяться у протоколі відносно ОСОБА_2 , повністю підтверджують пояснення ОСОБА_1 та його представника, за який відбулась дорожньо - транспортна пригода і дають апеляційному суду підстави для висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 були порушенні вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а встановлена невідповідність висновку суду об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Більш того, згідно схеми місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.3) та пояснень водія ОСОБА_2 , він виконував обгін на перехресті доріг вул. Кордонна з вулицею Палатновою, що є порушенням абз.а) п.14.6 Правил дорожнього руху, що, на думку апеляційного суду, стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є помилковими, оскільки вони не ґрунтується не на об`єктивних доказах, а на суб`єктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Крім цього, ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Також, в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, з огляду на позицію ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України, необхідним дотримання і застосування судами у справах про адміністративні правопорушення однієї з європейських і конституційних гарантій - презумпції невинності.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Враховуючи недоведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Колесника Олександра Володимировича про поновлення процесуального строку на оскарження постанови судді районного суду м. Одеси Непорада О.М. від 12.03.2019 року - задовольнити та поновити строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Колесника Олександра Володимировича задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси Непорада О.М. від 12.03.2019 року , якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець