ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі Олексюк О.С., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Маряна І.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.12.2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від від 11.12.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, приватного підприємця, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п'ятсот десять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення від 22.11.2018 року з 21 по 22 листопада 2018 року при проведенні інспекційного відвідування в смт. Лужани, вул. Центральна, 79 Кіцманського району Чернівецької області по питанню додержання законодавства України про працю виявлено, що ПП ОСОБА_2 своїми діями, бездіяльністю не забезпечив дотримання вимог законодавства про працю, порушивши вимоги ст.94 КЗпПУ «Заробітна плата» щодо оплати працівникам заробітної плати за виконану роботу відповідно до фактично відпрацьованого часу та ст.107 КЗпПУ «Оплата роботи в святкові і неробочі дні», тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову районного суду, та закрити провадження по даній справі про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

ЄУНСП: 718/3352/18 Головуючий у І інстанції: Мізюк В.М.

Провадження № 33/822/64/19 Головуючий в апел. інстанції: Потоцький В.П.

Категорія ч.1 ст.41 КУпАП

Мотивує свої доводи тим, що суд 1 інстанції розглянув справу не всебічно, не повно, не об'єктивно. Вважає, що посадова особа, що складала протокол відносно нього, не навела жодної аргументації, розшифрування та аналіз сум нарахованих та виплачених коштів, а тому пред'явлене звинувачення в порушенні вимог ст.ст. 94, 107 КУпАП є неконкретним, а районний суд не дав цьому ніякої оцінки.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши думку захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Маряна І.С., який просив постанову районного суду скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Частиною 7 статті 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з'ясовує обставини справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, суд першої інстанції, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП послався лише на наявність в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення №ЧВ-1238/18/320/АВ/П/ПТ від 22.11.2018 року щодо нього, акту невиїзного інспектування фізичної особи, яка використовує найману працю №ЧВ-1271/18/320/АВ від 22.11.2018р., не з'ясувавши при цьому всіх обставин, що мають значення у справі, чим допустив неповноту судового розгляду та дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу цього адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП є не доведеною поза розумним сумнівом виходячи з такого.

Так, умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об'єкт, об'єктивну і суб'єктивну сторони та суб'єкта правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за виплату заробітної плати не в повному обсязі.

Суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, можуть бути, як посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, так і громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

При цьому, судом першої інстанції не взято до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази (копія свідоцтва, виписка з ЄДР юридичних, фізичних осіб - підприємців, тощо) на підтвердження того, що ОСОБА_2 являється фізичною особою - підприємцем та є суб'єктом даного правопорушення.

Крім того, складаючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та ставлячи йому у вину виплату заробітної плати не в повному обсязі на підставі ст.ст.94, 107 КЗпПУ, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП, посадовою особою, якою було складено відповідний протокол, а також акт перевірки, взагалі не було проведено відповідних розрахунків по встановленню сум нарахованих, виплачених коштів, а також сум коштів, які ОСОБА_2 не було виплачено найманим працівникам, у зв'язку із їх роботою у святкові та неробочі дні, що на думку апеляційного суду, суттєво порушує права ОСОБА_2 на захист.

Більше того, апеляційний суд враховує і те, що Акт інспектування є невиїзним, що із врахуванням вищенаведеного викликає у суду сумніви відносно його повноти та об'єктивності, про що вірно вказує ОСОБА_2 в своїй апеляції.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Отже, з урахуванням викладеного та тих обставин, що у матеріалах цієї справи наявні лише протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки, складений інспектором управління Держпраці у Чернівецькій області Моргоч В.І., які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, та самі по собі ці докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення не є беззаперечними, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, є недоведеною поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11.12.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Потоцький