Справа№348/2428/18
Провадження № 3/340/22/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зі слів не працює, - за ч. 1 ст. 130 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

28.01.2019 на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області після дооформлення надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №047783 від 03.11.2018., ОСОБА_1 03.11.2018 о 00.35 год. в с Верхній Ясенів, Верховинського району Івано-Франківської області керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, огляд на визначення факту вживання алкоголю та стану сп'яніння проводився за допомогою приладу "Драгер".

ОСОБА_1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення вину у вчиненому не визнав, пояснив, що він взагалі не виконував функції водія під час того, як транспортний засіб був зупинений, а був пасажиром. При цьому свідків зазначених в протоколі на місці складання протоколу не було.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно із ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

За змістом ст.ст.279, 280 КпАП України, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Частиною першою статті 130 КпАП України передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дійсно, відповідно до п.2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 266 КпАП України направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проводиться відповідно до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції" затвердженої наказом МВС від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі Порядок).

Відповідно п.2 розділу І Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Розділом ІІ Інструкції, регулюється порядок проведення огляду на стан спяніння поліцейським і оформлення його результатів. За положеннями п. 6 цього розділу огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Дані положення прописані і в п.4 Порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказаних вимог закону при здійсненні провадження в даній адміністративній справі дотримано не було, зокрема огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводився із застосуванням приладу «Драгер», у відсутності двох свідків. Зокрема встановлено, що адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 з цих підстав повертався судом на дооформлення органу від якого він надійшов. Після повернення матеріалів з дооформлення, до матеріалів справи долучено рапорт інспектора СРПП Надвірнянського ВП старшого лейтинанта поліції ОСОБА_2, з якого вбачається, що огляд на стан спяніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу проводився із застосуванням приладу «Драгер» за згодою водія, у відсутності двох свідків.

При цьому допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 також ствердив, що жодних свідків на місці зупинки транспортного засобу та проведення освідчення, не було.

За таких обставин приходжу до переконання, що результат тесту №3273 від 03.11.2018 про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, протокол про адміністративне правопорушення серія ОБ №047783 від 03.11.2018, не можна взяти до уваги, як належні докази перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, оскільки огляд на визначення стану спяніння був проведений з порушенням п. 6 розділу ІІ Інструкції та п.4 Порядку.

З врахуванням наведеного, а також того, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог Інструкції та Порядку, і такий вважається недійсним, на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, не надано належних та допустимих доказів, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Керуючись ст.247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України,-

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Бучинський А.Б.