Провадження № 3/359/3686/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю представника митниці Ясінської О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, відносно громадянина Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , міcце проживання: АДРЕСА_1 , фізична особа, документ, що посвідчує особу: посвідка на постійне проживання НОМЕР_1 , видана 31 жовтня 2013 р., орган, що видав 8001, -

в с т а н о в и в :

15.02.2018 у зоні діяльності Київської митниці ДФС (м/п «Аеропорт-Бориспіль») через митний кордон України авіаційним транспортом переміщувався вантаж птахи живі «щиглики» у кількості - 500 шт. Відправником товару, згідно з товаросупровідними документами, виступав громадянин Сирії ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 KIEV 03022 UKRAINE (далі - громадянин ОСОБА_4 ).

15.02.2018 до відділу митного оформлення № 5 м/п «Аеропорт Бориспіль» Київської митниці ДФС, для розміщення вантажу «живі птахи щиглики» на склад тимчасового зберігання ДПМА «Бориспіль» та подальшого його митного оформлення, з метою переміщення через митний кордон України до Йорданії м. Амман, звернувся із відповідною заявою та заповненою митною декларацією громадянин ОСОБА_4 .

Митне оформлення та переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснювалось на підставі наступних документів: авіаційна накладна від 15.02.2018 №566-1440 3734, Заява громадянина ОСОБА_4 від 15.02.2018, митна декларація від 15.02.2018 засвідчена особистим підписом громадянина ОСОБА_4 та товарна Накладна на бланку ФОП ОСОБА_5 від 15.02.2018 №10 (засвідченої печаткою де зазначено ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідно до відомостей, заявлених у Накладній на бланку ФОП ОСОБА_5 від 15.02.2018 №10, громадянин ОСОБА_4 придбав птахи живі «щиглики» у кількості - 500 шт. на загальну суму 5 000 грн.

29.07.2019 Київською митницею ДФС було отримано лист Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 29.07.2019 № 14/15197 та відповідно до викладеної у ньому інформації, установлено наступне.

Під час здійснення оперативних заходів співробітником Служби безпеки України було опитано громадянина ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце прописки: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ) по ряду питань, які стосуються здійснення ним підприємницької діяльності у напрямку вирощення та реалізації птахів, а також продажу птахів громадянину ОСОБА_4 . За результатами опитування зазначеного громадянина установлено, що він дійсно займався господарською діяльнітю та вирощував виключно свійську птицю, а з 2017 року будь-яку господарську діяльність взагалі не здійснює. Жодних дозвільних документів на спеціальне використання диких тварин відповідно до вимог ст.17, ст.18 Закону України «Про тваринний світ» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.01.1996 № 123 «Про затвердження Тимчасового порядку справляння плати за спеціальне використання диких тварин», а також щодо утримання диких тварин в неволі, відповідно до ст. 8 Закону України від 04.07.2017 «Про захист тварин від жорстокого поводження» громадянин ОСОБА_5 не отримував.

Щодо видачі громадянину ОСОБА_6 ОСОБА_1 товарної Накладної від 15.02.2018 №10, громадянин ОСОБА_5 повідомив, що вказана особа йому невідома та продаж птахів за такою накладною ним не здійснювався.

Будь-яких додаткових документів на закупівлю живих декоративних птахів вищевказаний громадянин в митницю не надавав.

Таким чином, вказана інформація, свідчить про те, що переміщення вантажу «Птахи живі щиглики 500 шт.» через митний кордон України за авіаційною накладною від 15.02.2018 №566-1440 3734, Заявою громадянина Сирії ОСОБА_1 від 15.02.2018, митною декларацією від 15.02.2018 засвідченою особистим підписом громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_1 та Накладною на бланку ФОП ОСОБА_5 від 15.02.2018 №10, здійснено шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме Накладної на бланку ФОП ОСОБА_5 від 15.02.2018 №10.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України «Про тваринний світ» ввезення в Україну і вивезення за її межі об`єктів тваринного світу, крім генетично модифікованих, здійснюються за правилами, встановленими законодавством України, у тому числі міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до Закону України від 29.10.1996 Україна приєдналась до Конвенції 1979 року про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі.

Згідно до ст. 6 Конвенції кожна Договірна Сторона вживає відповідних і необхідних законодавчих та адміністративних заходів для забезпечення особливої охорони видів фауни, зазначених у додатку ІІ. Стосовно цих видів, зокрема, відповідно до п.а) всі форми навмисного вилову, утримання та навмисного знищення, та відповідно до п. е) володіння цими тваринами або внутрішня торгівля ними, живими чи мертвими, включаючи чучела тварин і будь-яку частину чи похідні від них, які можна легко розпізнати, якщо це сприяє ефективному виконанню положень цієї статті.

Згідно з ч.2 ст. 459 та п.7, п.43 ст.4 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

У відповідності до п.6 Постанови Пленуму ВР України від 03.06.2005року №8 Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних органів.

Враховуючи викладене, громадянин ОСОБА_4 , вчинив дії спрямовані на переміщення товару «птахи живі щиглики» у кількості 500 шт. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме Накладної на бланку ФОП ОСОБА_5 від 15.02.2018 №10.

Відповідно до інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил бази даних ЄАІС ДФС, громадянин ОСОБА_6 ОСОБА_1 не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 Митного кодексу України.

Дані дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

У зв`язку з чим працівниками митниці 10.09.2019 року складений протокол про порушення митних правил № 0471/12500/19.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представник в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи, через канцелярію суду надали клопотання про розгляд справи у їх відсутність у зв`язку з перебуванням у Солом`янському районному суді м. Києва. До клопотання додали письмові заперечення, згідно яких вважають, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки він не вчиняв дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання підроблених документів, оскільки пройшов процедуру оформлення товару через митний контроль з дотриманням встановленого порядку та наданням необхідних дозвільних документів, що свідчить про ненадання беззаперечних та достатніх доказів про вчинення ним умисних дій, відсутність об`єктивної сторони правопорушення, безпідставність, необгрунтованість та необєктивність висновків митного органу. Додатково зазначив, що при кожній передачі птахів, ОСОБА_1 , провадив предоплату, за товар на банківський рахунок, який був повідомлений, привозилися птахи з накладними, які були належним чином засвідчені підписом та печаткою ФОП ОСОБА_5 , через посередника ОСОБА_7 , при отриманні товару провадився кінцевий розрахунок. Всі документи для переміщення описаних вище товарів через митний кордон неодноразово перевірялися митними органами, визнавалися дійсними і ніяких зауважень не викликали. У зв`язку з цим, просив суд, провадження у даній справі відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити, оскільки будь-які підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, відсутні.

Представник митниці протокол підтримала, та зазначила, що громадянин ОСОБА_1 скоїв порушення митних правил, яке передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, у зв`язку з чим просила застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної норми закону.

Заслухавши думку представника митниці, ознайомившись з письмовими запереченнями на представника ОСОБА_1 адвоката Патрик Г.Г., дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що вина громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не встановлений, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

За диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Як вбачається з матеріалів даної справи, митне оформлення та переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснювалось на підставі наступних документів: авіаційна накладна № 566-1440 3734 від 15.02.2018, Заяви громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_1 від 15.02.2018, митна декларація від 15.02.2018 засвідчена особистим підписом громадянина ОСОБА_4 та товарна Накладна на бланку ФОП ОСОБА_5 від 15.02.2018 № 10 (засвідченої печаткою де зазначено ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідно до відомостей, заявлених у Накладній на бланку ФОП ОСОБА_5 від 15.02.2018 № 10, громадянин ОСОБА_4 придбав птахи живі «щиглики» у кількості - 500 шт. на загальну суму 5 000 грн.

29.07.2019 Київською митницею ДФС було отримано лист Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 29.07.2019 № 14/15197 та відповідно до викладеної у ньому інформації, установлено наступне. Під час здійснення оперативних заходів співробітником Служби безпеки України було опитано громадянина ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце прописки: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ) по ряду питань, які стосуються здійснення ним підприємницької діяльності у напрямку вирощення та реалізації птахів, а також продажу птахів громадянину ОСОБА_4 . За результатами опитування зазначеного громадянина установлено, що він дійсно займався господарською діяльністю та вирощував виключно свійську птицю, а з 2017 року будь-яку господарську діяльність взагалі не здійснює. Жодних дозвільних документів на спеціальне використання диких тварин відповідно до вимог ст.17, ст.18 Закону України «Про тваринний світ» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.01.1996 № 123 «Про затвердження Тимчасового порядку справляння плати за спеціальне використання диких тварин, а також щодо утримання диких тварин в неволі, відповідно до ст. 8 Закону України від 04.07.2017 «Про захист тварин від жорстокого поводження» громадянин ОСОБА_5 не отримував.

Щодо видачі громадянину ОСОБА_6 ОСОБА_1 товарної Накладної від 15.02.2018 № 10, громадянин ОСОБА_5 повідомив, що вказана особа йому невідома та продаж птахів за такою накладною ним не здійснювався.

Будь-яких додаткових документів на закупівлю живих декоративних птахів вищевказаний громадянин в митницю не надавав.

Як зазначалося вище, згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 6 ППВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005 р., передбачено, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. При цьому, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як визначено ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний: здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ст. 319 МК України встановлено, що товари, які переміщуються через митний кордон України крім митного контролю можуть підлягати державному санітарно-епідіміологічному, ветеринарно-санітарному, фітосанітарному, екологічному та радіологічному контролю. Митний контроль та митне оформлення таких товарів завершується тільки після встановлених законами України для кожного товару зазначених видів контролю.

Згідно ст. 32 ЗУ «Про ветеринарну медицину», об`єкти державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, крім випадків, встановлених цим Законом, супроводжуються такими ветеринарними документами при переміщенні за межі України: міжнародні ветеринарні сертифікати (для країн СНД - ветеринарні свідоцтва форми № 1, № 2 та № 3).

Згідно ст. 94 ЗУ «Про ветеринарну медицину», вантажі з товарами, що вивозяться з території України, повинні: 1) супроводжуватися оригіналами міжнародних ветеринарних сертифікатів, підписаних та виданих державним прикордонним інспектором ветеринарної медицини, що засвідчують відсутність клінічних ознак хвороби тварин, та містити інші декларації відповідно до вимог МЕБ та країни призначення; 2) якщо це вимагається країною призначення - супроводжуватися документами або мати маркування, що дозволяє визначити потужність (об`єкт), з якої походять товари.

З авіаційної накладної (а.с.14) вбачається, що працівником Держветсанконтролю Ветеринарної медицини Бориспільського прикордонного інспекційного пункту Південно-західної регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті проставлено відповідний штамп про надання ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) дозволу на перетин товару через митний кордон України.

Громадянином ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) власноруч заповнена та подана митному органу митна декларація товару, що переміщується через митний кордон України та в графі «відомості про товар» зазначено найменування, кількість та вартість.

В матеріалах справи наявний міжнародний ветеринарний сертифікат серії НОМЕР_3 від 15.02.2018 року про стан здоров`я тварин, в якому зазначено, що після проведення клінічного огляду тварин «Live birds» в кількості 500 штук, що належать ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) і відправляються в Україну, м. Київ, протягом 21 дня перебували під ветеринарним наглядом і визнано клінічно здоровими.

Так, єдиним доказом, на який спирається Київська митниця ДФС на підтвердження наявності в діянні ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є отримані пояснення громадянина України ОСОБА_5 , про те що останній займався вирощенням виключно свійської птиці, а з початку 2017 року будь-яку господарську діяльність взагалі не здійснює, у зв`язку з перебуванням на лікуванні від наркозалежності в Християнському реабілітаційному центрі «Спасіння» (м. Харків) головний державний інспектор другого відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Київської міської митниці ДФС Бистрий М.О. належним чином ці пояснення не перевірив.

Так, суддя, звертає увагу, на те, що вищезазначені пояснення спростовуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з якої вбачається що ФОП ОСОБА_5 включений до ЄДР 19.08.2017 p., яка надавалася йому з його підписом та засвідчена печаткою ФОП ОСОБА_5 .

Дата взяття на облік - 21.08. 2017 р. , дата зняття з обліку - 14.05. 2018 р. на час оформлення накладної ФОП ОСОБА_5 здійснював господарську діяльність. Діяльність: розведення свійської птиці, інших тварин, діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, оптова торгівля живими тваринами, роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах.

Громадянин України ОСОБА_5 під час надання пояснень Головному управлінню по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України повідомив про те, що ніколи не здійснював продаж птахів родин «вівсяникові, в`юркові, кропивникові, синицеві» (щиглик, щиголь, снігур, чиж, синиця, вівчарик тощо) за кордон та/або третім особам, які в подальшому вивозили б цих птахів за кордон, в тому числі й за накладною №10 від 15.02. 2018 p., а ОСОБА_1 йому не відомий, однак в сферу його діяльності входило: розведення свійської птиці, інших тварин, діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, оптова торгівля живими тваринами.

В матеріалах справи є накладна № 10 від 15.02.18 p., яку митні органи вважають підробленою, з чим неможна погодитися, оскільки зазначена накладна має дату, номер, данні реалізатора, кількість голів птахів, їх вартість, загальну суму, засвідчена підписом та має відбиток оригіналу печатки ФОП ОСОБА_5 .

Однак, вважаючи, що дії ОСОБА_1 призвели до переміщення товарів «птахи виду щиглик - 500 голів» через митний кордон з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме - накладної № 10 від 15.02. 2018 p., митні органи в порушення вимог закону не зазначили, що саме є підробкою у зазначеному документі і яким чином це встановлено.

Так, лише розбіжність чи відповідність відомостей у документах жодним чином не може свідчити про недостовірність чи неправдивість відомостей, що внесені декларантом до митної декларації, пред`явленої до митного оформлення.

Таким чином, аналізуючи зазначені норми, суд вважає, що громадянин ОСОБА_6 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) не вчиняв дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання підроблених документів, оскільки пройшов процедуру оформлення товару «Птахи декоративні, щигли, кількість 500 шт.» через митний кордон України з дотриманням встановленого порядку та наданням необхідних дозвільних документів.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005 року підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності свідчать про безпідставність, необґрунтованість та необ`єктивність висновків митного органу щодо переміщення громадянином ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) товарів на підставі підроблених документів.

Виходячи з вищевказаного, беззаперечних та достатніх доказів на вчинення умисних дій громадянином ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) спрямованих на переміщення товарів, задекларованих у митній декларації від 15.02.2018 року, загальною вартістю 5000 гривень, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України підроблених документів, митним органом не надано.

Отже, обставини, встановлені під час складення протоколу про порушення митних правил №0471/12500/19 від 10.09.2019 року, в якому містяться обставини вчинення громадянином ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) порушення митних правил не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, у зв`язку із чим у суду наявні підстави сумніватися у достовірності доказів наданих в якості підтвердження вини громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Також згідно п. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно ст. 266 МК України декларант зобов`язаний, зокрема: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю та митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений - декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Пунктами 4, 5 ст. 266 МК України передбачено, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою підприємницькою діяльністю - власника товару, переміщеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Отже, будь-яких дій громадян ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, судом не встановлено.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу «ніякого покарання без закону», що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) вчинив незаконні дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання ним органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, суддя, виходячи з норми ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини особи на користь останнього.

Отже, будь-яких дій ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), які б були спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, судом не встановлено.

Ці обставини в свою чергу вказують на те, що в діях громадянина Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.483 МК України, а тому не має жодних підстав стверджувати і про наявність суб`єктивної сторони правопорушення в діянні останнього.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним порушення митних правил, визначеного ч.1 ст. 483 МК України під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за ч.1 ст. 483 МК України підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 257, 265, 266, 458, ч.1 ст.483, ст. ст. 487, 495 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251-252, 280, 283, 287, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відносно громадянина Сирії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя : С.М.Вознюк