Провадження № 33/824/8/2019 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюк О.В., з участю захисника особи, провадження щодо якої закрите ОСОБА_1 - адвоката Чернецького К.А., розглянувши справу за апеляційною скаргою іншого учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КУпАП закрите у зв`язку із відсутністю у її діях складу цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 18 травня 2017 року, о 08 годині 20 хвилин, в м. Києві, керуючи автомобілем «Subaru Forester», номерний знак НОМЕР_1 , по бул. Дарницький, в порушення вимог п. 2.3 «б», 10.1 ПДР України, перед початком руху та зміні напрямку руху, не впевнилася у безпеці та здійснила зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Colt», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Закриваючи провадження у справі суддя місцевого суду указав на те, що із зібраних матеріалів вбачається те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не змінював напрямку руху та рухався у своїй смузі руху, що свідчило про відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі іншої учасниці дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послалася на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Указав на те, що саме дії водія «Subaru» ОСОБА_3 перебували у причинному зв`язку із наслідками у виді зіткнення транспортних засобів. Вважала, що розгляд матеріалів справи відбувся із порушенням вимог ст.276 КУпАП, оскільки ДТП сталася в Дніпровському районі, а справу розглядав Голосіївській районний суд. Окрім цього, апелянт звернула увагу на те, що ОСОБА_1 умисно приховала факт того, що вона займає посаду судді Дніпровського районного суду м. Києва, що не відповідає критеріям доброчесності і професійної етики судді. Вважала, що постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року носить упереджений характер і підлягає безумовному скасуванню. Просила постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції ОСОБА_2 викликалась до суду неодноразово. Проте, поштові повідомлення про необхідність її явки до суду повернулись до суду без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового повідомлення. Судом були вчинені неодноразові спроби повідомити ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи шляхом повідомлення по телефону. Між тим, на жодний виклик ОСОБА_2 не відреагувала. Про час та місце розгляду справи був повідомлений представник ОСОБА_2 - адвокат Колєв Р.Г., який ознайомившись із матеріалами справи у телефонному режимі повідомив про розірвання угоди про надання правової допомоги із ОСОБА_2 Ця обставина дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_2 ознайомлена із фактом знаходження справи у провадженні Київського апеляційного суду та надходженням до суду висновку експертного дослідження. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Пономарьов проти України» кожна сторона із розумною періодичністю повинна цікавитись про стан відомого їй судового провадження, а також має сприяти розгляду справи. Між тим, ОСОБА_2 не реагуючи на виклики до суду, протягом перебування справи у експертній установі та після її повернення до суду із експертної установи будь-яким чином не цікавилась рухом справи. Зокрема у суду відсутні будь-які дані про проявлення нею інтересу до розгляду справи, звернення до суду із заявами/клопотаннями, з`ясування дати та часу розгляду справи, тощо. Суд звертає увагу на те, що після повернення справи із експертної установи судом були вжиті усі передбачені законом процесуальні заходи для виклику ОСОБА_2 до суду для участі у розгляді справи, які не дали позитивного результату. У зв`язку із цим, а також враховуючи те, що ОСОБА_2 дала детальні пояснення суду апеляційної інстанції до призначення у даній справі експертизи, що дає суду можливість з`ясувати її правову позицію, суд вважає за можливе розглянути справ у відсутність останньої.

Вислухавши пояснення:

захисника Чернецького К.А., який апеляційну скаргу не визнав, доводи апеляційної скарги вважав необґрунтованими, просив залишити її без задоволення, а постанову судді без зміни;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до протоколу про адміністративне порушення ОСОБА_1 у вину було поставлено порушення вимог п.2.3 «б» ПДР України який регламентує загальні обов`язки водія по забезпеченню безпеки дорожнього руху та п.10.1 ПДР України який визначає обов`язок водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Закриваючи провадження у справі суддя місцевого суду указав на не доведеність того, що ОСОБА_1 у зазначеній вище дорожній обстановці допустила порушення указаних вище вимог ПДР України, оскільки відсутні дані про те, що вона не розпочинала рух, не перестроювалась та не змінювала напрямок руху. Окрім того у справі не зібрано доказів того, що ОСОБА_1 не забезпечила безпеку дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів. На думку суду ці висновки судді місцевого суду ґрунтуються на зібраних у справі доказах, відповідають вимогам нормативних документів, які забезпечують безпеку дорожнього руху, є належним чином мотивованими у зв`язку із чим апеляційний суд із ними погоджується. Суддею дана належна оцінка поясненням ОСОБА_2 визнавши те, що ці пояснення є непослідовними і суперечать іншим зібраним у справі доказам. Висновки судді місцевого суду про те, що досліджений відеозапис події ДТП, що був зроблений за допомогою камери спостереження, не доводить наявності у діях ОСОБА_1 порушень вимог п.10.1 ПДР України ґрунтується на фактичних обставинах події і є належним чином мотивованими. Сукупність указаних обставин призвели суддю місцевого суду до обґрунтованого переконання про недоведеність наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого суддя із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про закриття провадження у справі із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, належним чином мотивувавши дане рішення.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить доводів які би указували на незаконність постанови судді місцевого суду від 25.07.2017 року. Та обставина, що ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не указала свого місця роботи та посаду не може указувати на незаконність висновків судді місцевого суду у частині відсутності у діях останньої складу адміністративного правопорушення, оскільки обставини, що указані ОСОБА_2 у апеляційній скарзі, перебувають поза межами предмету доказування у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 на те, що справа була розглянута Голосіївським районним судом м. Києва не може бути підставою для скасування постанови від 25 липня 2017 року. Так, під час розгляду справи суддею Голосіївського районного суду м. Києва будь-хто із учасників судового розгляду не заявив клопотання про передачу цієї справи на розгляд іншого суду. Посилання ОСОБА_2 на необхідність розгляду даної справи Дніпровським районним судом м. Києва є необґрунтованим з огляду на положення ч.2 ст. 32 КПК України, які у цій справі повинні застосовуватись за аналогією закону, із урахуванням місця роботи та посади ОСОБА_1 .

На підтвердження обґрунтованості висновків судді місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення захисником Чернецьким К.А . надані суду апеляційної інстанції фотоматеріали та графічне зображення місця події із нанесеними на ньому лінійними розмірами, що указані поліцейськими на схемі місця ДТП. Зазначені матеріали дають підстави стверджувати про невідповідність схеми місця ДТП фактичним обставинам на місця ДТП. Так, відповідно до схеми місця ДТП при визначенні лінійних розмірів та місця розташування транспортних засобів поліцейські зробили прив`язку до електроопори, позначеної на схемі під № 3, яка на схемі місця ДТП розташована безпосередньо біля проїзної частини дороги. Між тим, із наданих захисником письмових доказів вбачається, що указана електроопора знаходиться на відстані 1,3 м від проїзної частини дороги. Застосування лінійних розмірів, визначених поліцейськими у прив`язці до фактичного розташування електроопори, позначеного на схемі місця ДТП під № 3 дає підстави стверджувати те, що автомобіль «Subaru Forester», номерний знак НОМЕР_1 повністю знаходиться у своїй смузі руху, у безпосередній близькості до крайньої лівої лівою частини цієї смуги руху. Автомобіль «Mitsubishi Colt», номерний знак НОМЕР_2 перебуває попереду автомобіля «Subaru Forester» і знаходиться на умовній лінії, яка розділяє проїзну частину дороги на дві смуги руху. Наведене дає підстави стверджувати про те, що автомобіль «Mitsubishi Colt» перед зіткненням із автомобілем «Subaru Forester» рухався по зустрічній смузі руху, що спростовує пояснення ОСОБА_2 щодо обставин ДТП та підтверджує пояснення ОСОБА_1 , що були надані нею у цій частині.

За клопотанням ОСОБА_1 у даній справі була призначена автотехнічна експертиза. Відповідно до висновку цієї експертизи № 19/12/1-24/25СЕ/19 від 30.07.2019 року пояснення водія автомобіля «Mitsubishi Colt» ОСОБА_2 стосовно механізму ДТП є технічно не спроможними, а показання водія автомобіля «Subaru Forester» ОСОБА_1 у цій частині не містять протиріч технічного характеру та можуть вважатися технічно спроможними. Експертами зроблений висновок про те, що у заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Mitsubishi Colt» ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 10.1 та 14.2 «г» ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням події ДТП.

Судом враховується також та обставина, що водій ОСОБА_1 у заданій дорожній обстановці керуючи автомобілем рухалась у межах своєї смуги руху, не змінювала напрямок руху і не перестроювалась та розраховувала, відповідно до вимог п. 1.4 ПДР України, на те, що інші учасники дорожнього руху будуть виконувати вимоги ПДР України.

Аналіз указаних доказів безспірно указує на те, що у дорожній обстановці, за якої сталася ДТП, водій ОСОБА_1 не допустила порушень вимог п.2.3 «б» та 10.1 ПДР України, що поставлено їй у вину, а також відсутні підстави вважати те, що вона допустила порушення інших вимог ПДР України, які би перебували у причинному зв`язку із ДТП та мали наслідком пошкодження транспортних засобів. Це свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та указує на обґрунтованість висновків судді місцевого про необхідність закриття провадження у даній справі із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП. Постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить у звязку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

При цьому суд звертає увагу на те, що предметом розгляду у даній справі була лише наявність у діях ОСОБА_1 порушень вимог ПДР України, наявність яких призвела до наслідків у виді пошкодження транспортних засобів, що не знайшло свого підтвердження уході судового розгляду і повністю спростовується зібраними у справі доказами. Питання про наявність порушень вимог ПДР України у діях водія ОСОБА_2 судом не досліджувалось, будь-яких висновків щодо цієї обставини судом не робилось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ігнатюк О.В.