КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_1

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Панчохи Олександра Степановича в інтересах ОСОБА_4 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 30 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддана адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_4 визнана винуватою в тому, що 4 червня 2019 року близько 16.57 год. в порушення п. 15.12 Правил дорожнього руху України, в м. Вишгороді, вул. Шолуденка, керуючи автомобілем «Mini One» державний номер НОМЕР_1 здійснила зупинку транспортного засобу на світлофорі на червоне світло, не вжила заходів та допустила його самовільний рух назад, в результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi Раіего Sport» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який стояв позаду. В наслідок зіткненнятранспортні засоби отримали механічні ушкодження. Таким чином, ОСОБА_4 вчинила правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Панчоха О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову щодо ОСОБА_4 , провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

В апеляційній скарзі, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини, захисник зазначає про те, що притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП носить кримінально-правовий зміст, і, відповідно повинен беззаперечно застосовуватись принцип презумпції невинуватості.

Як вказує апелянт, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_4 надала пояснення працівникам поліції при оформленні ДТП, що 4 червня 2019 року зупинилась на світлофорі, на червоне світло, почала рух в напрямку перехрестя, але її автомобіль трохи відкотився назад і уткнувся у бампер автомобіля, який стояв позаду неї. Вважала, що водій задньої машини не дотримався безпечної дистанції.

Як зазначає захисник, місцевий суд взяв на себе роль обвинувачення, який не вжив заходів щодо усунення істотних розбіжностей в протоколі та інших матеріалах справи шляхом направлення матеріалів на дооформления до органів поліції, оскільки жодним доказом, який міститься у справі не підтверджується, а, навпаки, спростовується порушення ОСОБА_4 п. 15.12 Правил дорожнього руху України, яке полягає в залишенні транспортного засобу без вжиття всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Апелянт наголошує на тому, що з тексту протоколу про адміністративне правопорушення та з пояснень учасників ДТП вбачається, що водій ОСОБА_4 керувала (перебувала в салоні) автомобіля MINI ONE, номерний знак НОМЕР_1 , тобто вона не залишала транспортний засіб.

Апелянт акцентує увагу на тому, що суд також невірно виклав пояснення, які ОСОБА_5 дала в судовому засіданні, оскільки таких пояснень, що «її ( ОСОБА_4 ) авто заглохло», остання в судовому засіданні не давала.

Також, як зазначає апелянт, суд не задовольнив клопотання захисника про закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, яке б виявилось у порушенні ОСОБА_4 п. 15.12. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, на переконання апелянта, місцевий суд розглянув справу і на припущеннях встановив наявність вини ОСОБА_4 в порушенні п. 15.12. Правил дорожнього руху України.

Окрім того, захисник вказує, що місцевим судом встановлено обставини справи на підставі доказів, які не доводять вину ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, в якому вона обвинувачується, «поза розумним сумнівом», оскільки базуються лише на протоколі про адміністративне правопорушення, складеному працівником поліції, який не був свідком ДТП, виключно з пояснень одного учасника ДТП без урахування пояснень іншого учасника ДТП та за відсутності будь-яких інших доказів.

При цьому, апелянт вказує, що працівники поліції не прибули до суду для надання пояснень щодо складеного адміністративного матеріалу, хоча суд першої інстанції належно двічі викликав їх до суду. ЄСПЛ у своїх рішеннях звертає увагу на доведенні вини «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення перед судом саме адміністративними органами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 083668 від 4 червня 2019 року, складеного відносно ОСОБА_4 , 4 червня 2019 року о 16.57 год. в м. Вишгороді, вул. Шолуденка, 28, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Mini One» державний номер НОМЕР_1 , здійснила зупинку транспортного засобу на світлофорі на червоне світло, не вжила всіх заходів та допустила його самовільний рух, внаслідок чого автомобіль вчинив наїзд на автомобіль «Mitsubishi Раіего Sport» державний номер НОМЕР_2 , який стояв позаду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 15.12 ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (ас. 2).

Суд першої інстанції, визнаючи винуватою ОСОБА_4 за обставин, викладених у постанові, послався на те, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю наданих до суду доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 083668 від 24 червня 2019 року (ас.1), схемою дорожньо-транспортної пригоди (ас.2), письмовими поясненнями учасника дорожньо-транспортної пригоди (ас. 3) та фотознімками, які були надані у судовому засіданні. При цьому суд послався на те, що пояснення ОСОБА_4 та її представника - адвоката Панчохи О.С., які були надані у судовому засіданні, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути враховані суддею. Крім того, із наданих пояснень правопорушниці, як в судовому засіданні так і письмових поясненнях наданих працівникам поліції, остання не заперечує, що її автомобіль здійснив самовільне відкочування назад.

Разом з тим, судом не надано оцінку доводам ОСОБА_4 та її захисника про те, що останньою не було допущено порушення п. 15.12 ПДР України, при тому, що вказані доводи заслуговують на увагу.

Так, згідно з п. 15.12 ПДР України водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь-яких доказів того, що водій ОСОБА_4 залишила чи залишала транспортний засіб та не вжила всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, внаслідок чого і відбулася дорожньо-транспортна пригода, особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, до матеріалів справи не надано, як і не встановлено в суді першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, з урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, роз`яснень, які містяться у ч. 5 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами), згідно з якими «визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені … без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення», постанова суду підлягає до скасування, а протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 083668 від 4 червня 2019 року, складеного відносно ОСОБА_4 , - направленню для додаткової перевірки та належного оформлення до Вишгородського відділу поліції ГУ НП України в Київській області.

Оскільки встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди є необхідними для прийняття правильного рішення у справі, що позбавлений можливості здійснити суд апеляційної інстанції в силу обмеження виконання ним певних процесуальних дій згідно з КУпАП, під час додаткової перевірки на виконання вимог ст. 245 КУпАП необхідно всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, зокрема: встановити обставини дорожньо-транспортної пригоди, визначити, порушення яких пунктів Правил дорожнього руху України призвело до ДТП, після чого, за наявності до того підстав, направити матеріали на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника Панчохи Олександра Степановича в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 30 серпня 2019 року, якою ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддана адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн., скасувати.

Прийняті нову постанову, якою матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 083668 від 4 червня 2019 року, складеного відносно ОСОБА_4 , направити для належного оформлення до Вишгородського відділу поліції ГУ НП України в Київській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва