Справа № 160/326/19
Провадження № 3/160/102/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Кідиба Т. О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Омелянюка М.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Локачинського відділення поліції Горохівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №111606 10.05.2019 року о 16:08 на автодорозі між с. Замличі та с. Роговичі гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом - трактором "ЮМЗ", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що дійсно у вказані в протоколі дату, час та місце був зупинений працівниками поліції, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, спочатку виявляв незгоду, позаяк працівники поліції не гарантували, що після проходження медичного огляду його привезуть назад до транспортного засобу, однак потім був згідний їхати до медичного закладу.

Захисник Омелянюк М.В. подав письмові пояснення у справі та заяву про визнання недопустимим та неналежним доказу, наданого стороною обвинувачення, зокрема, диску з відеозаписами події правопорушення 10.05.2019 року, позаяк у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься посилання на відеофіксацію події правопорушення, не вказано, на які пристрої проводилась фіксація, їх сертифікація та взагалі дані про такі пристрої. Диск із відеофіксацією подій 10.05.2019 року містить уривки відео, на ньому неповно зафіксовано усі події, має місце затуляння рукою камери поліцейським, в той час, коли відеофіксація має бути безперервною. У справі відсутні докази роз`яснення ОСОБА_1 його прав, зокрема, права на захист. Свідкам не роз`яснено, яка подія відбувається, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено їх прізвищ, адрес, номерів телефону для належного виклику у судове засідання, а письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , долучені до протоколу, є формальними, не написаними свідками особисто. Враховуючи зазначене, захисник просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 10.05.2019 року він їхав із працівниками поліції у їх службовому автомобілі до відділу поліції для складання відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення. В цей час працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 . У зв`язку з чим та за що було складено протокол відносно останнього він не знає. Працівники поліції не роз`яснювали йому його прав як свідка, а лише сказали підписати певний документ, що він і зробив. Разом з тим, даний документ він не читав. Свідок не зміг підтвердити, чи були явні ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та чи відмовлявся останній від проходження огляду на стан сп`яніння, пояснив, що він не вникав, які дії проводились працівниками поліції із ОСОБА_1 , позаяк вболівав за свою долю.

Свідок ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча неодноразово викликався до суду для дачі пояснень у справі. Судові повістки, направлені за адресою його місця проживання, зазначеною в письмовому поясненні, повернуті суду органами поштового зв`язку з відмітками "за закінченням встановленого строку зберігання".

Працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснили, що 10.05.2019 року орієнтовно 16:00 між с. Замличі та с. Роговичі ними було зупинено ОСОБА_1 , у якого виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Тоді ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від його проходження. Щодо відеофіксації події ОСОБА_4 пояснив, що було зафіксовано те, що є необхідним для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повна відеофіксація не є обов`язковою, позаяк оформлення адміністративних матеріалів займає значний проміжок часу. Окрім того, працівники поліції зазначили, що в разі згоди ОСОБА_1 на проходження медичного огляду, вони забезпечили б його доїзд з медичної установи до транспортного засобу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка ОСОБА_3 , працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши і оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, встановлено наступне.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, органом поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №111606 від 10.05.2019 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапорт начальника СРПП №3 Локачинського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Оленюка В.В. від 10.05.2019 року, диск із відеофайлами.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 2.5 Правил дорожнього руху України, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР України може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N1103 Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. При цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а наявність свідків є обов`язковою.

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішенні спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії та права осіб, обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення.

Європейський Суд неодноразово розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КУпАП, що з огляду на суворість передбаченого покарання, не є незначними, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепка проти України» від 6 вересня 2005 року, заява N 61406/00) та вважає такі адміністративні провадження по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

У даній справі судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, що в декілька раз перевищує розмір мінімальної заробітної плати в Україні, разом з позбавленням права керування транспортним засобом за ч.1 ст.130 КУпАП не є незначним, має каральний і стримуючий характер.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, може бути віднесено до «кримінального по суті» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

В даному випадку ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, пояснив, що не відмовлявся від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення та пояснення осіб, які його складали, не можуть бути беззаперечним доказом винуватості ОСОБА_1 , з огляду на положення п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції, відповідно до якого кожному обвинуваченому гарантовано право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, судом було викликано у судове засідання для надання пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Разом з тим, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча судові повістки направлялись йому за адресою, зазначеною у письмових поясненнях, номер його засобу зв`язку у матеріалах справи відсутній. Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні не підтвердив факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та наявності у нього явних ознак алкогольного сп`яніння під час зупинки працівниками поліції 10.05.2019 року. Він зазначив, що лише підписав документ, наданий працівниками поліції, однак не читав його та не вникав в суть подій.

Аналізуючи письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вбачається, що вони є шаблонними (аналогічного змісту) та не є написані власноруч даними особами, а тому, оскільки ОСОБА_3 у судовому засіданні не підтвердив зазначеного у письмових поясненнях, а свідок ОСОБА_2 не з`явився для дачі пояснень безпосередньо в суді, в той час, коли його пояснення мають важливе значення у даній справі, суд не може взяти до уваги долучені до матеріалів справи письмові пояснення як докази в підтвердження вини ОСОБА_1

Рапорт начальника СРПП №3 Локачинського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Оленюка В.В. від 10.05.2019 року, що долучено до матеріалів справи, не містить інформації, яка б підтверджувала чи спростовувала обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, тому також не може бути визнаний належним доказом.

Щодо диску із розміщеними на ньому двома відеофайлами необхідно зазначити наступне.

Як вбачається із перегляду вказаних відеофайлів, відеозйомка велася із портативної відеокамери поліцейського, при цьому мало місце затуляння її рукою, переривання фіксації, повна фіксація події, складення протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи відносно ОСОБА_1 - відсутня, що не дає можливості в повній мірі перевірити пояснення, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівниками поліції, а також викладене у протоколі. Не вбачається із вищезазначених відеофайлів також роз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 його прав та обов`язків.

Разом з тим, згідно із п.п. 5,6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в МЮ України 11 січня 2019 року за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора поліцейським відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Зазначене спростовує твердження працівників поліції про відсутність необхідності безперервної фіксації обставин події.

Наведені факти не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскільки будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні, а досліджені у справі докази викликають сумнів у його винуватості, що тлумачиться згідно зі ст. 62 Конституції України на його користь, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба