Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
24.09.2019 Справа №: 371/281/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 рокум. Кагарлик

Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Іванюта Т.Є. за участю прокурора Курінного С.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Рудика Ю.В., розглянувши справу, яка надійшла від Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Фастів Київської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді голови Миронівської міської ради Київської області, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 18.03.2000 року Миронівським РУ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер платника податку - НОМЕР_2 ,

за ст. 172-7 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Начальником сектору протидії корупції управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, підполковником поліції Кравченком Дмитром Анатолійовичем, 26 лютого 2019 року складено протокол № 593 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністратвине правопорушення ОСОБА_1 , будучи головою Миронівської міської ради Київської області, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 28 Закону, не вжив заходів щодо недопущення будь якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив НАЗК про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між його приватним інтересом та своїми представницькими повноваженнями, які виникли перед підписанням розпорядження від 15.05.2017 року № 49-к «Про преміювання працівників Миронівської міської ради та її виконавчого комітету», де у списку працівників була його падчерка ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Під час судового розгляду справи особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-7 ч. 1 КУпАП не визнав та пояснив, що він дійсно підписував розпорядження від 15.05.2017 року № 49-к «Про преміювання працівників Миронівської міської ради та її виконавчого комітету», де у списку працівників була ОСОБА_2 , але на момент підписання вказаних розпоряджень у нього не було падчерки на прізвище ОСОБА_2 Коли приймав на роботу ОСОБА_2 то не знав, що це дочка його колишньої дружини, оскільки раніше вона мала прізвище « ОСОБА_3 ». З матір`ю останньої не підтримував стосунків з 2012 року і розірвав шлюб у 2017 році. Також він звернув увагу на те, що зібрані докази його вини є недопустимими, так як копії документів у встановленому порядку не посвідчені, що вони відповідають оригіналам відповідних документів. Протокол про адміністративне правопорушення також не є допустимим доказом, так як містить підписи свідків, а на виданому йому екземплярі вказаного протоколу відсутні підписи свідків. Тому просить провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Під час судового розгляду справи адвокат Рудик Ю.В. заявив клопотання, в якому просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адімінстративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Своє клопотання сторона захисту мотивує тим, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , що знаходиться у матеріалах справи, та примірник протоколу, який отриманий ОСОБА_1 за своїм змістом мають суттєві розбіжності.

Інформація, яка міститься у першому примірнику протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП ОСОБА_1 , який є у розпорядженні Кагарлицького районного суду Київської області та є предметом розгляду не відповідає інформації, яка зазначена в примірнику протоколу врученого ОСОБА_1

Так, у першому примірнику протоколу вказані поняті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які засвідчили своїм підписом як зміст самого протоколу, його вручення ОСОБА_1 та інформацію щодо відмови від ознайомлення та засвідчення такого протоколу. Разом з тим, ОСОБА_1 пояснює, що він отримав другий примірник протоколу, ознайомився з ним про що поставив свій підпис, проте надавати пояснення бажання не мав. Під час вручення другого примірника протоколу свідки присутні не були, а отже інформація про них та їх свідчення були вписані в протокол про адміністративне правопорушення вже після вручення другого примірника ОСОБА_1 , що є недопустимим.

Крім того до протоколу надані документи згідно з описом. Разом з тим, до протоколу не надано жодного документу, а виключно їх фотокопії з відміткою « З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО». Проте матеріали не містять інформації де знаходяться їх оригінали та не вказано дати засвідчення, посади та підпису особи яка засвідчила б їх правдивість.

Матеріали справи містять довідку, без дати та номеру за підписом начальника фінансово - економічного відділу Миронівської міської ради ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_2 , згідно розпорядження за підписом міського голови ОСОБА_1 нарахована та виплачена надбавка за високі досягнення в праці, за виконання особливо важкої роботи, але вказана довідка не може слугувати належним доказом того, що ОСОБА_2 отримувала будь які кошти.

Крім того, на підтвердження того факту, що ОСОБА_2 є падчеркою ОСОБА_1 , надана незасвідчена фотокопія паспорта громадянки ОСОБА_2 , але вказана фотокопія паспорта в жодній мірі не підтверджує того факту, що ОСОБА_2 є падчеркою ОСОБА_1 , оскільки матеріали не містять жодної інформації щодо перебування ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі з жінкою, яка є ОСОБА_2 рідною матір`ю.

Прокурор Курінний С.О. в судовому засіданні висловив свою позицію про те, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, а тому просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного правопорушення та призначити стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція частини першої статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до вказаної статті суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Матерілами справи підтверджується, що за результатами чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, які відбулися 25.10.2015 у відповідності до протоколу Миронівської міської виборчої комісії «Про результати виборів Миронівського міського голови в єдиному одномандатному виборчому окрузі» та постанови Миронівської міської виборчої комісії Миронівського району Київської області від 28.10.2015 №31 ОСОБА_1 визнано обраним на посаду Миронівського міського голови Київської області.

Рішенням першої сесії сьомого скликання Миронівської міської ради Київської області від 12.11.2015 №02-01-УІІ визнано повноваження Миронівського міського голови ОСОБА_1 .

Рішенням Миронівської міської ради Київської області від 23.01.2015 №2153-59-УІ ОСОБА_1 присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада міського голови міста районного значення відноситься до 4-ої категорії посад місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно- дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Отже, ОСОБА_1 , будучи Миронівським міським головою, є посадовою особою місцевого самоврядування.

15.06.2015 ОСОБА_1 письмово попереджено про відповідальність за вчинення корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень.

16.11.2010 ОСОБА_1 прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування.

До посадових осіб органу місцевого самоврядування відносять серед інших виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою.

Згідно з підпунктом «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» на посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи посадовою особою місцевого самоврядування, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Посадовою особою, якою складено протокол про адміністратвине правопорушення констатновано той факт, що за результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 має близьку особу - падчерку, ОСОБА_2 , 1985 р.н., оскільки її мати, ОСОБА_7 перебувала з 23.01.1987 по 05.08.2017 у шлюбі з ОСОБА_1 , що підтверджується наявними документами.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час дослідження доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів встановлено, що до протоколу додані фотокопії документів, на яких є відмітка «з оригіналом згідно». Дата посвідчення копії документа та підпис особи, яка посвідчила копії, відсутні.

Відповідно до Національного стандарту України «...Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 № 55, його положення поширюються на всі без винятку органи державної влади, місцевого самоврядування, а також на підприємства, установи, організації всіх форм власності (п. 1.1).

Національний стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів (п. 1.2).

Документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва організації, назва виду документа (не зазначають на листах), дата, реєстраційний індекс документа, заголовок до тексту документа, текст документа, підпис (п. 4. 4). Стандарт також містить вимоги до відмітки про засвідчення копій документів (п. 5.27).

Положення цього нормативного документу вказує на те, що під час оформлення копій документів, які подаються до суду, мають бути дотримані три основні правила.

До суду подаються завірені копії лише тих документів, оригінали яких знаходяться у особи, яка завіряє. Посилання на те, що оригінал знаходиться у розпорядженні такої особи, є обов`язковим.

Якщо оригіналу немає, до суду можна надати незасвідчену ксерокопію чи фотокопію документа з вказівкою про те, у кого знаходиться оригінал.

Відмітка має містити наступні реквізити: слова - «Згідно з оригіналом», найменування посади (за наявності), особистий підпис, прізвище та ініціали особи, дата засвідчення.

Вимоги про дотримання Національного стандарту при засвідченні копій документів викладані також у п.п. 66 71 Інструкції з діловодства у Миронівській міській раді та її виконавчому комітеті, затвердженої розпорядженням міського голови 19 листопада 2018 року.

Разом з тим, як видно із долучених до справи фотокопій письмових доказів, дані фотокопії не засвідченні належним чином відповідно до положень Національного стандарту та Інструкції з діловодства у Миронівській міській раді.

Крім того, в справі є довідка без дати - та номеру за підписом начальника фінансово - економічного відділу Миронівської міської ради ОСОБА_6 про нарахування ОСОБА_2 надбавки за високі досягнення в праці, за виконання особливо важкої роботи, яка не може бути врахована судом як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, оскільки в справі відсутній відповідний запит про надання такої довідки та інших документів від уповноваженої особи, яка здійснювала заходи щодо отримання доказів на підтвердження винних дій ОСОБА_1 , а також відсутній супровідний лист чи інший документ, який би свідчив, що зазначені докази були видані, відправлені Миронівською міською радою до компетентного органу.

Крім того, відповідно до посадової інструкції начальника фінансово - економічного відділу Миронівської міської ради, посадова особа ОСОБА_6 не мала права видавати таку довідку.

Під час судового розгляду справи також встановлено, що на запит управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 11.01.2019 про надання інформації, від Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшла інформація про сімейний стан ОСОБА_1 , та відомості про батьків ОСОБА_2 , про укладення шлюбу.

Відповідно до ст. 2 закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно ч. 1, 2 ст. 14 цього ж Закону поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Оскільки в судовому засіданні не доведено належними та допустими доказами той факт, що ОСОБА_1 не вжив заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомив НАЗК про наявність у нього реального конфлікту інтересів, а саме щодо суперечності між його приватним інтересом та своїми представницькими повноваженнями, які виникли перед підписанням розпорядження від 15.05.2017 року № 49-к «Про преміювання працівників Миронівської міської ради та її виконавчого комітету», де у списку працівників була його падчерка ОСОБА_2 , то як наслідок в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що провадження у даній справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-7 ч. 1, 247, 278, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Т. Є. Іванюта