Єдиний унікальний номер: 378/28/19
Провадження № 3/378/23/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розглянувши матеріали, які надійшли від Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 185503 від 2 січня 2019 року ОСОБА_1 2 січня 2019 року, близько 05 год. 05 хв., по вул. Шевченка в с. Кривець, керував автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, від огляду на стан спяніння в установленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 в присутності захисника ОСОБА_3, вину свою не визнав, пояснив, що 2 січня 2019 року, близько 05 год., з смт. Ставище в с. Кривець його на автомобілі ВАЗ 210136 віз ОСОБА_4, якому стало погано і він, зупинивши автомобіль, запропонували йому пройти огляд на стан спяніння, на що він відмовився, оскільки автомобілем не керував. ОСОБА_5, якій підійшов до них та повідомив, що саме він керував даним транспортним засобом, працівники поліції не слухали, а склали протокол щодо нього (ОСОБА_1 С.).

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що вночі з 1 на 2 січня 2019 року він керував автомобілем ВАЗ 210136, державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Кривець. Зупинивши автомобіль, він вийшов з нього, а коли повернувся, то побачив працівників поліції, які пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння, на що останній відмовився. ОСОБА_1 автомобілем не керував, пояснення від 2 січня 2019 року він підписав не читаючи.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 2 січня 2019 року, близько 5 години, він підійшов до автомобіля ВАЗ 210136, де стояли ОСОБА_1, ОСОБА_4 та працівники поліції. Він був присутнім, коли працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння, але останній відмовився. Хто саме керував автомобілем він не бачив, оскільки підійшов пізніше. Що написано в поясненнях та інших документах, які він підписав, йому не відомо, оскільки не читав їх, а поставив свій підпис там, де сказали працівники поліції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 15 Наказу МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються пояснення свідків правопорушення. Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони та здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкції), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 185503 від 2 січня 2019 року ОСОБА_1 2 січня 2019 року, близько 05 год. 05 хв., по вул. Шевченка в с. Кривець, керував автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, від огляду на стан спяніння в установленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6, що містяться в справі, написані співробітниками патрульної поліції, а не самими свідками, є ідентичного змісту (слово в слово).

У суді, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 хоч і підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан спяніння, проте ОСОБА_4 заперечив, що останній керував автомобілем, а ОСОБА_6 не бачив, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, оскільки підійшов пізніше, пояснення вони підписали не читаючи.

При перегляді наявного в матеріалах справи відеозапису не можливо встановити, кому було запропоновано пройти огляду на стан спяніння та в присутності кого, оскільки даний відеозапис є не якісний.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02 ,«Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 247 ч.1 п. 1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відтак, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, вважаю, що вони переконливо свідчать про те, що поліцейським відомості щодо фактичних обставин правопорушення викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на доказах досліджених в судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому справу відносно нього потрібно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки наявні в провадженні докази не доводять, що він керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, від огляду на стан спяніння в установленому порядку відмовився, а, отже, не доводять, що він вчинив вказане адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 278, 280 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів.

Суддя Т. Н. Скороход