АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/97/19 Справа № 700/815/18 Головуючий по 1 інстанції Бесараб Н. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2019 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, адвоката Гречухи В. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Гречухи В. І. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився та проживає в АДРЕСА_1, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2018 року ОСОБА_3 30.09.2018 року о 04 годині 00 хвилин в смт. Лисянка Черкаської області по вул. Звенигородській біля магазину «Продукти» керував автомобілем MAZDA 6, НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря. Згідно з висновком медичного огляду № 34 водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, адвокат Гречуха В. І. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зі змісту апеляційної скарги просить суд допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_5, дослідити протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 149408 від 30.09.2018 року.

Указує, що в суді першої інстанції встановлено, що огляд водія ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу біля магазину «Продукти» по вул. Звенигородська в смт. Лисянка Черкаської області проводився поліцейськими за участю одного свідка (пасажира) ОСОБА_5 При цьому газоаналізатор «Драгер» показав 0 проміле алкоголю в крові.

Не зважаючи на цю обставину, всупереч вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, а саме без законних на те підстав та всупереч вимог п. 8 розділу II Інструкції, поліцейські без складення відповідного направлення (додаток 1 Інструкції) доставили ОСОБА_3 до Лисянської ЦРЛ для проведення медичного освідування на предмет встановлення алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог Інструкції в закладах охорони здоров'я проведення освідування на предмет встановлення алкогольного сп'яніння здійснюється шляхом лабораторних досліджень. В Лисянській ЦРЛ в присутності свідка ОСОБА_5 черговий лікар ОСОБА_6 всупереч Інструкції провів освідування ОСОБА_3 лише газоаналізатором, який також показав 0 проміле алкоголю в його крові. Після цього працівники поліції привезли третій газоаналізатор «Драгер», яким без участі свідків у ОСОБА_3 виявлено в організмі 1,16 проміле алкоголю в крові.

Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є доказом на доведення вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП. Також вказує, що всупереч ст. 238 КУпАП 29 грудня 2018 року справа слухалася без участі ОСОБА_3, який в той час знаходився на стаціонарному лікуванні в Звенигородській ЦРЛ. При цьому матеріали справи не містять заяви ОСОБА_3 про розгляд справи у його відсутності. За обставин, коли суд розглянув справу з істотними порушеннями прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому лише тільки з цієї підстави постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Указує, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння суду не доведено, в його діях відсутні подія та склад правопорушення, тому провадження в справі необхідно закрити.

У судовому засідання ОСОБА_3 та його представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені.

Допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 надав покази, які аналогічні його показам в суді першої інстанції. Він вказав, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_3, в якому він був пасажиром. Оскільки він (свідок) був у стані сп'яніння, працівники поліції відчули запах алкоголю. Вони запропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння на місці, на що він погодився. Газоаналізатор показав відсутність парів алкоголю. Тоді працівники поліції наполягли на огляді в лікарні, на що ОСОБА_3 також погодився. В лікарні, де свідок також був присутнім, лікар також запропонував пройти тест на газоаналізаторі, який знову показав відсутність парів алкоголю. Тоді працівники поліції за погодженням з лікарем привези інший, вже третій газоаналітор, яким й були встановлені результати, що стали основою для висновку лікаря про стан алкогольного сп'яніння у обвинуваченого. Вказав, що при проходженні третього тесту він намагався знімати події на телефон, але поліцейські видалили його з кабінету лікаря.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтовані підстави притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння належно встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів. Цей факт не заперечував ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції.

Факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння чітко і обґрунтовано підтверджується відповідним висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лікаря Лисянської ЦРЛ № 34 від 30.09.2018 р. (а.с. 3), поясненнями чергового лікаря ОСОБА_7 (а.с. 4), свідка медсестри ОСОБА_8 (а.с. 5). Ці свідки були також безпосередньо допитані в суді першої інстанції, підтвердивши зміст своїх пояснень.

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII. Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Покази свідка ОСОБА_5 суд апеляційної інстанції, так само як і суд першої інстанції, оцінює критично, оскільки свідок є товаришем обвинуваченого, а тому не може вважатися безсторонньою особою. Крім цього, він сам перебував у стані алкогольного сп'яніння за описаних у протоколі подій, що ним не заперечується, й підтверджується також показами медсестри, яка була допитана в суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги доводи апелянта про те, що він не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції саме 29.12.2018 року, оскільки лікувався, однак, він був присутнім у суді першої інстанції в одному з більш ранніх засідань, де надавав свої покази і довів свою позицію суду. За таких обставин неможливо вважати, що його позиція не враховувалася судом, або ж він був обмежений у своєму праві на участь в розгляді справи. Крім цього, в суді апеляційної інстанції йому були надані всі можливості для представлення своєї позиції перед судом, й правильність рішення суду першої інстанції була підтверджена. Тому суд апеляційної інстанції не вбачає доцільним скасовувати вірне за своєю суттю, законне і справедливе рішення місцевого суду лише з формальних міркувань.

Посилання апелянта на невідповідність висновку № 34 від 30.09.2018 р. чинному законодавству України, а саме те, що лікарем не було відібрано у нього біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів, а проведено огляд на стан алкогольного сп'яніння лише з використанням приладу типу «Драгер», суддя апеляційного суду відхиляє, оскільки відібрання відповідних зразків для дослідження є правом, а не обов'язком лікаря, за умови, що лікар не має змоги зробити висновок з інших ознак.

Тому, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Гречухи В. І. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2018 року щодо ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко