Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18.01.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І.В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 громадянин України, тимчасово не працюючий,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови, 20 вересня 2018 року приблизно о 10-й годині, по вул. Т. Масарика, 13, у м. Ужгород водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», д. н. з. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком закладу охорони здоров'я № 246 від 20.09.2018, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з указаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови та закриття провадження в справі.

Одночасно, ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Посилається на те, що 11.01.2019 отримав постанову Закарпатського апеляційного суду від 27.12.2018, якою подану ним раніше апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 26.10.2018 йому повернуто у зв'язку із пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про поновлення строку. Стверджує, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки під час розгляду справи не був присутній, а оскаржувану постанову отримав лише 13.11.2018 в Ужгородському міськрайонному суді. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 26.10.2018.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету й не порушує саму сутність цього права.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 26.10.2018, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 05.11.2018.

З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 подав до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 15.01.2019, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 26.10.2018 (майже через три місяці з моменту її винесення).

Підстави, на які ОСОБА_1 посилається у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження (розгляд справи без його участі, отримання копії постанови 13.11.2018), апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить його підпис у наявному в матеріалах справи рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 10) та подані ним 24.10.2018 письмові пояснення, в яких він зазначив про можливість розгляду справи без його участі, що у свою чергу свідчить про те, що розгляд справи без участі ОСОБА_2, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне скарження. Не визнаючи наведені причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Вищенаведене свідчить про те, що початок відліку строку на апеляційне оскарження розпочався відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП саме з моменту винесення оскаржуваної постанови, що у свою чергу свідчить про те, що доводи клопотання про отримання ним копії постанови 13.11.2018 в Ужгородському міськрайонному суді, після чого 22.11.2018, тобто в межах десятиденного строку з моменту отримання постанови він подав апеляційну скаргу, визнаються такими, що не призводять до висновку про поновлення пропущеного строку, оскільки не узгоджуються з вимогами закону. При цьому, враховується те, що, подаючи апеляційну скаргу 22.11.2018, ОСОБА_1 не був позбавлений заявити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, однак, таким правом не скористався, і при цьому, не навів у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження поважних причин, з яких ним не було заявлено відповідне клопотання, подаючи апеляційну скаргу вперше. Разом із тим, апеляційним судом враховується і те, що повторно подана 15.01.2019 ОСОБА_1 апеляційна скарга, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 26.10.2018. При прийнятті процесуального рішення також враховується, що незнання апелянтом закону не призводить до висновку про поважність причин пропущеного строку.

Тому, наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання апеляційного суду, не дають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, у зв'язку з чим, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що пропущений строк на апеляційне оскарження є значним; що ОСОБА_1 не наведено доводів, які ґрунтуються на вимогах закону про поважність причин пропуску строку і не надано жодних доказів у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 як особі, що її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан