Провадження № 33/4820/68/19
Справа № 672/1639/18 Головуючий в 1-й інстанції Сакенов Ю. К.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, - адвоката Поповича В.Й. розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 на постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 352 грн. 40коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 12 жовтня 2018 року о 16 год. 50 хв. по вул. Шевченка на території АЗС «Авантаж», керував транспортним засобом «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах спиртного з ротової порожнини, почервоніння очей) та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі у встановленому законом порядку у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити за відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом його не було повідомлено про дату та час розгляду справи, внаслідок чого він був позбавлений можливості скористатися правами, які гарантовані йому законом. Вказує, що з відеозапису вбачається, що автомобіль в момент приїзду поліцейських знаходився на стоянці АЗС «Авантаж 7», а тому у працівників поліції не було підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вимагати проходження контролю на стан алкогольного сп'яніння, дії поліцейських суперечать ст.19 Конституції України.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 21 січня 2019 року особі, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2018 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 - адвоката Поповича В.Й., який підтримував доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не можуть бути прийнятими до уваги, позаяк спростовуються сукупністю досліджених апеляційним судом доказів, в той же час апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що суд розглянув справу у його відсутність з порушеннями вимог ст. 268 КУпАП.

Як видно з матеріалів справи, розгляд справи щодо ОСОБА_2 відбувся 13 грудня 2018 року у відсутність особи, що притягується до відповідальності, за відсутності в суду даних про його повідомлення про місце, день та час судового розгляду.

Зважаючи на відсутність будь-яких даних про повідомлення ОСОБА_2 про судове засідання 13 грудня 2018 року, доводи його апеляційної скарги про те, що він не був повідомлений про судове засідання, в якому суд ухвалив оскаржуване ним рішення, матеріалами справи не спростовано.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов'язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що в суду першої інстанції, за відсутності об'єктивних даних про те, що ОСОБА_2 в передбачений законодавством спосіб був повідомлений про судовий розгляд, не було підстав проводити судовий розгляд в відсутність апелянта, чим судом порушено його право на захист, що тягне за собою скасування судового рішення з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

Апеляційний суд зауважує, що з огляду на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що конституційне право на участь в судовому засіданні, право бути належним чином повідомленим про дату судового розгляду не може бути формальним. Незважаючи на наявність достатнього строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд не вжив заходів для належного повідомлення особи та за відсутності даних про повідомлення судом особи, що притягується до відповідальності, про судовий розгляд, ухвалив рішення, що є порушенням вимог ст. 277-2, 268 КУпАП та такі доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як видно з матеріалів справи на час ухвалення судом рішення першої інстанції в суду не було підтвердження вручення особі, що притягується до відповідальності судової повістки про виклик до суду, до того ж повістка, з повідомленням про причини невручення була повернута до суду вже після ухвалення судом рішення (а.с. 17-20, 23-24)

Як видно з постанови суду першої інстанції, суд в основу доведеності вини ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП поклав протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги про відсутність в справі належних та допустимих доказів в підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом прийняті до уваги не можуть з наступних підстав.

Апеляційний судом встановлено, що 12 жовтня 2018 року о 16 год. 50 хв. в м. Городок по вул. Шевченка, 60 на території АЗС «Авантаж», ОСОБА_2 в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2), даними акту огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 5); даними висновку лікаря № 77 (а.с. 4), даними пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 10,11) та даними відеозапису правопорушення (а.с. 14).

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що в момент приїзду поліцейських на територію АЗС «Авантаж 7» автомобіль знаходився на стоянці вищевказаної АЗС, що суперечить даним відеозапису, наданого поліцейськими, з якого видно, що автомобіль від заправки рухався, за його кермом перебував апелянт, вказані обставини не оспорюються апелянтом в апеляційній скарзі.

Зібрані та досліджені апеляційним судом докази свідчать, що ОСОБА_2 в день та час, зазначені у протоколі, керував автомобілем з ознаками вживання алкогольних напоїв, відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а той факт, що ним не був підписаний протокол, не дає підстав вважати такий протокол недопустимим доказом, зважаючи, що ОСОБА_2 відмовився від його підписання.

В складеному акті за участю свідків (а.с. 5) поліцейським чітко вказано, що проведення огляду пропонувалось в зв'язку з наявністю різкого запаху алкоголю з порожнини рота. Наявність ознак вживання алкогольних напоїв озвучувались поліцейськими під час фіксування правопорушення.

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота. Відтак, в поліцейських були всі підстави для того, щоб запропонувати апелянту пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння.

У працівників поліції були достатні об'єктивні докази, які підтверджували, що апелянт керував автомобілем до зупинки транспортного засобу, а той факт, що поліцейські під'їхали до автомобіля, що вже зупинився, не дає підстав вважати, що в поліцейських не було правових підстав вимагати в апелянта проходження огляду.

Доводи апеляційної скарги щодо недотримання поліцейськими вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» не можуть бути враховані, зважаючи, що поліцейськими, як видно з відео, повідомлено про порушення апелянтом відповідних Правил дорожнього руху.

З врахуванням викладеного, підстави для закриття провадження в справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні, та такі доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли.

Однак, на час ухвалення апеляційним судом рішення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зважаючи, що справа надійшла до апеляційного суду за чотири дні до закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відтак, відповідно до приписів п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі має бути закрито в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Городоцького районного суду Хмельницької області від 13 грудня 2018 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 352 грн. 40 коп. - скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі закрити в зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя