Справа №: 272/687/19
Провадження № 3/272/265/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Чуб І.А.,

секретаря судового засідання Яцюк В.С.,

з участю: прокурора - Комінарця А.О.,

особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 ,

захисника - Струкової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

РНОКПП - НОМЕР_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого :

АДРЕСА_1 ,

зареєстрованого:

АДРЕСА_2 ,

працюючого: начальник Андрушівської ДПІ Бердичівської

управління ГУДФС у Житомирській області

раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, -

за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив :

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 191 від 04.06.2019 року, складеного ст. оперуповноваженим управління захисту економіки в Житомирській області департаменту захисту економіки Національної поліції України Шевчуком С.М. вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , обіймаючи у період з 21 листопада 2018 року по теперішній час посаду начальника Андрушівської ДПІ Бердичівського управління Головного управління ДФС у Житомирській області, будучи відповідно до підпункту «В» п.1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону №1700-VII, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупцією (далі - НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані, а саме: про отримання 23.11.2018 доходу у вигляді нарахованих 23.11.2018 грошових коштів у сумі 98 445,96 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав повністю з підстав викладених у письсових поясненнях захисника та просив провадження закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, також вказав, що жодних викликів від УЗЕ в Житомирській області не отримував та направлений йому після доопрацювання протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких записів та підписів свідків. Також вказав, що до нього приїздили працівники УЗЕ в Житомирській області, один із них представився як ОСОБА_2 та розказували, що він вчинив корупційне правопорушення, однак протокол у його присутності не складали та йому не надавали, при цьому свідків не було. Виправлений протокол він отримав Укрпоштою рекомендованим листом. Умислу на вчинення правопорушення не мав та йому не було відомо про суму нарахованого йому доходу. На картку ПриватБанку йому було зараховано 27.11.2018 року суму 74543,54 грн. та 30.11.2018 року 2804,19 грн., про що вказано у виписці по картці.

Захисник заперечила щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 172 -6 ч.2 КУпАП з підстав викладених у письмовій промові та просила провадження закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, так як перевірка майного стану ОСОБА_1 проведена неуповноваженим органом, що дає підстави визнати докази недопустимими по справі, крім того, надані у справі докази є суперечливими та містять розбіжності , тому мають бути критично оцінені.

Прокурор обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діяння, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та просив визнати його винним та призначити йому стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією та на нього поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», щ підтверджується копіями наказів (а.с. 29-30).

Згідно протоколу ОСОБА_1 порушено вимоги фінансового контролю, оскільки ОСОБА_1 , обіймаючи у період з 21 листопада 2018 року по теперішній час посаду начальника Андрушівської ДПІ Бердичівського управління Головного управління ДФС у Житомирській області, будучи відповідно до підпункту «В» п.1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону №1700-VII, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупцією (далі - НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані, а саме: про отримання 23.11.2018 доходу у вигляді нарахованих 23.11.2018 грошових коштів у сумі 98 445,96 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» (№1700-VII) Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону №1700-VII до повноважень національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі Порядок) затвердженого Рішенням Національного агенства з питань запобігання корупції (надалі НАЗК) 10.02.2017 №56 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 року за №201/30069, цей порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 ЗУ Про запобігання корупції (надалі Закон). Контроль та повна перевірка декларацій НАЗК здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов`язана із здійсненням такої функції (далі підрозділ), та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі Реєстр). Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює виключно через працівників Підрозділу.

З урахуванням поняття суб`єкт декларування зазначений у ч.2 ст.52 ЗУ Про запобігання корупції, даний Порядок визначає суб`єктів, що наділенні правом перевірки змін у майновому стані суб`єктів декларування, а також порядок перевірки та дії, у разі встановлення факту неподання або несвоєчасного подання відповідних змін суб`єктом декларування.

А тому усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію або не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, тільки НАЗК вправі, на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Національна поліція України до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так яі змін у майновому стані суб`єктів декларування не відноситься. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язані зі здійсненням такої функції.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного суду у справі № 814/886/17, провадження № К/9901/505/17 від 11 квітня2018 року.

З матеріалів адміністративного провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась працівниками УЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .. Суд також звертає увагу на те, що зібрані вказаним органом докази є суперечливими.

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки УЗЕ НП України та інше.

Виходячи викладеного вище, посадові особи правоохоронних органів, здійснюючи перевірку особи суб`єктів декларування, виходить за межі своїх повноважень та діють поза межами діючого законодавства та ст. 19 Конституції України , якою визначено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що досудова перевірка по справі проведена неуповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не доведена.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд на протязі десяти днів після її проголошення, шляхом подачі апеляції.

Суддя:І. А. Чуб