Номер провадження 3/754/3434/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., за участю адвоката Парсентьєва І.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі від 14.07.2019 року зазначено про те, що 14.07.2019 року об 11 годині 15 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Фольксваген Туарег д/н 11 0381 по автодорозі Харків-Сімферополь, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, а саме перед проведенням екстреного гальмування не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, не створить загрози безпеці дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію (обстановку) водію автомобіля Фольксваген Транспортер д/н НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3 ), який, рухаючись у попутному напрямку, різко змінив напрямок руху та скоїв зіткнення з автоколоною автобусів, яка рухалась у зустрічному напрямку. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.3 (д,є), 10.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В суді ОСОБА_1 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав. Пояснив, що 14.07.2019 року приблизно об 11 годині він рухався на службовому автомобілі Фольксваген Туарег по автодорозі Харків-Сімферополь у бік м. Запоріжжя. За ним рухався автомобіль Фольксваген Транспортер. Автомобіль Фольксваген Пассат, який рухався попереду, почав гальмувати до повної зупинки та прижався до правого узбіччя. Побачивши дану дорожню ситуацію, ОСОБА_1 застосував гальмування до повної зупинки транспортного засобу. В цей час автомобіль Фольксваген Транспортер, який рухався позаду, допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля Фольксваген Транспортер. Внаслідок зіткнення передня частина автомобіля Фольксваген Туарег було викинуто на зустрічну смугу руху, де авто зазнало бокового зіткнення. На місці ДТП відносно водіїв автомобілем Фольксваген Транспортер та Фольксваген Пассат були складені протоколи про адміністративні правопорушення. При цьому відносно нього протокол був складений через деякий час. Його повідомили про складання протоколу телефоном, він копію не отримував і з протоколом не був ознайомлений до надходження справи до суду. Вважає, що жодних Правил дорожнього руху не порушував, протокол складений безпідставно, його вини у скоєній пригоді немає. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив справу відносно нього закрити.

Адвокат Парсентьєв І.В. у судовому засіданні підтримав пояснення ОСОБА_1 , просив справу відносно нього закрити.

Вислухавши пояснення правопорушника, думку захисника, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення від 14.07.2019 року, ОСОБА_1 14.07.2019 року об 11 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем Фольксваген Туарег д/н 11 0381 по автодорозі Харків-Сімферополь, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, а саме перед проведенням екстреного гальмування не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, не створить загрози безпеці дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію (обстановку) водію автомобіля Фольксваген Транспортер д/н НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3 ), який, рухаючись у попутному напрямку, різко змінив напрямок руху та скоїв зіткнення з автоколоною автобусів, яка рухалась у зустрічному напрямку. При дорожньо-транспортній пригоді транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.3 (д,є), 10.1 ПДР України.

Відповідно до вимог п. 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі;

г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів;

ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

е) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху;

є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам.

У протоколі зазначається про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.3 (д, є), але при цьому слід зазначити, що з протоколу неможливо встановити, які саме дії правопорушника призвели до порушення даного пункту.

Крім того, відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Однак, 14.07.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, не змінював напрямку руху, не здійснював перестроювання чи обгону. Побачивши дану дорожню ситуацію, з метою уникнення зіткнення, ОСОБА_1 , навпаки, застосував гальмування аж до повної зупинки транспортного засобу. Лише внаслідок зіткнення у задню частину автомобіля, його передня частина була викинута на зустрічну смугу руху, де авто зазнало бокового зіткнення.

З наведеного вище вбачається, що зазначені у протоколі пункти Правил дорожнього руху не мають жодного відношення до дій, які були вчинені ОСОБА_1 на автодорозі 14.07.2019 року.

Також слід зазначити, що відповідно до матеріалів справи 14.07.2019 року назустріч ОСОБА_1 рухалася колона автобусів, яка супроводжувалась автомобілем поліції з увімкненими проблисковими маяками червоного та синього кольору.

Відповідно до п. 3.2 Правил дорожнього руху у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваним ним транспортних засобів).

На транспортних засобах, які рухаються в супроводжувальній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар. Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоно або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі).

Крім того, згідно із п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Отже, коли на смузі руху раптово з`являється небезпека у вигляді пішохода або транспортного засобу, водій, не змінюючи напрямку руху, одразу повинен застосувати екстрене гальмування.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 рухався з дотриманням Правил дорожнього руху, а дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3 , який, керуючи автомобілем Фольксваген Транспортер, не витримав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем, який рухався попереду, чим порушив правила дорожнього руху.

Наведені обставини підтверджуються належними письмовими доказами, наявними у матеріалах справи, які узгоджуються між собою і не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 були допущені порушення Правил дорожнього руху, у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ст. 124 КпАП України порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою відповідальність для таких осіб.

У даному випадку судом не встановлено порушення водієм ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, що спричинили зіткнення 14.07.2019 року, що також повністю узгоджується із вимогами ст.. 124 КпАП України.

Слід також зазначити, що працівники поліції без з`ясування всіх обставин ДТП, без урахування пояснень учасників ДТП та обставин ДТП, не вжили всіх заходів, спрямованих на встановлення об`єктивної істини, хоча Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушенні у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, така можливість передбачена.

Так, відповідно до п. 6 розділу VIII Інструкції у випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу патрульної поліції, на території обслуговування якого сталася пригода.

Пунктом 7 розділу VIII Інструкції визначено, що уповноважена особа підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен (на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КпАП України, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Згідно із п. 8 розділу VIII Інструкції якщо для об`єктивного розгляду матеріалів ДТП необхідно залучити експерта, уповноваженою особою підрозділу патрульної поліції у триденний строк з вчинення ДТП готується відповідний лист до регіонального підрозділу Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з переліком питань, які треба з`ясувати для прийняття об`єктивного рішення у справі. При цьому строк, зазначений в п. 7 цього розділу, продовжується на час проведення відповідного експертного дослідження.

Крім того, протокол відносно ОСОБА_1 на місці ДТП не складався, був складений через деякий час після пригоди, для ознайомлення особі не надавався, копія не вручалася, підтвердженням чому є відсутність його підпису та підписів свідків.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 14.07.2019 року, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а також спростовані дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 284, 291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська