Провадження № 33/824/503/2019 Головуючий у 2 інстанції Р.М. Гайдай
Категорія: ч. 4 ст. 121 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

- 22 березня 2018 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 29 вересня 2018 приблизно о 12 годині 40 хвилин повторно протягом року на 78 км. Автодороги М-05 Київ-Одеса керував автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, у якого на одну вісь транспортного засобу встановлено шини з різними типами малюнків протектора, чим порушив пункт 31.4.5 &qu10;Г&qu у; Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 121 ч. 4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року, вказану постанову скасувати та справу щодо нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що про існування оскаржуваної постанови дізнався 12 грудня 2018 року при ознайомленні з матеріалами справи. Суд першої інстанції не прийняв жодної міри по виклику його в судове засідання, також жодним чином не відреагував на його заяву від 15 листопада 2018 року, в якій серед іншого, апелянт просив відкласти справу, хоч дата і не була призначена, для ознайомлення з матеріалами.

По суті скарги, апелянт вказав, що вважає складений адміністративний протокол суперечливим і не обґрунтованим, оскільки його зупинили без причини, задавали багато запитань не по суті. Такою поведінкою він обуривсяі на його думку, така реакція спровокувала інспектора причепитися до всього в тому числіі до того, чого фактично немає. Свідків і понятих не було, інакше вони б підтвердили однаковість малюнка.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1, котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається із матеріалів справи судомпершої інстанції не в повній мірі дотримано вищевказаних вимог закону.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення суддя місцевого суду послався на те, що вина останнього підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями зазначеного водія.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не згодний з його змістом та в своїх поясненнях останній вину не визнавав.

Хоча в постанові судді вказано, які саме докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, під час апеляційного перегляду встановлено, що висновки суду не узгоджуються з фактичними обставинами справи та матеріалами справи, на які суд послався, як на докази вини ОСОБА_1

Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Частиною 4 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Так, під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 пояснив, що 29 вересня 2018 року близько 12 години 40 хвилин він керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції на посту в м. Біла Церква. Після перевірки його документів та автомобіля інспектор виявив, що одне колесо не з тим протектором. При цьому, ОСОБА_1 пояснив, що в с. Митниця у нього розірвало колесо і він купив та поставив інше, щоб доїхати до дому. Однак, інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення та вилучив посвідчення водія.

Такі пояснення водія ОСОБА_1 повністю узгоджуються з письмовою заявою ОСОБА_2 в якій останній вказав, що 29 вересня 2018 року близько 11 години в с. Митниця до нього звернувся водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_1 з проханням відремонтувати пошкоджене заднє колесо автомобіля. Після огляду покришки виявилось що відремонтувати її не можливо, тому була встановлена автопокришка з максимально схожим малюнком протектора для того, щоб водій зміг доїхати до місця призначення.

Таким чином, під час апеляційного перегляду встановлено, що хоча технічний стан транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 не відповідав правилам технічної експлуатації, однак з системного аналізу положень ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби та пункту 31 ПДР України «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання» вбачається, що в даному випадку відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Крім того, при вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, суд першої інстанції не врахував положення ст. 10 КУпАП щодо наявності у нього умислу на вчинення адміністративного правопорушення.

Так, згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду судового рішення в діях ОСОБА_1 не встановлено умислу на вчинення адміністративного правопорушення, тобто відсутній склад правопорушення.

Окрім того, під час апеляційного перегляду в діях ОСОБА_1 встановлено відсутність як об'єктивної так і суб'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки в діях апелянта відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року, то вони є слушними та також підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай