Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4955/17 Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія ст. 164-16 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2018 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кропивня Володарсько-Волинського району Житомирської області, пенсіонера, проживаючої по АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-16 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 о 12.00 годині 11 жовтня 2017 року, за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , займався забороненим видом господарської діяльності, а саме здійснював торгівлю самогоном 0.5 літра за 28 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164-16 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду скасувати, а справу закрити. Посилається на те, що рішення, суду є необ`єктивним та необгрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що Суд першої інстанції розглянув справу в його відсутність, без повідомлення про час та дату розгляду справи, чим позбавив його права на подати докази у справі, не допитав свідків адміністративного правопорушення. Суд в своєму рішенні вказав, що дослідив обставини що, пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративним правопорушенням, що не відповідає дійсності, оскільки він є пенсіонером, особою з інвалідністю першої групи «по зору» та звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір». Вважає, що адміністративне стягнення, яке до нього застосоване не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Вказує, що він не отримав судову повістку, де було б чітко визначено йому з`явитися до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області на час розгляду справи. Це порушення процесуальних норм права є дуже суттєвим, оскільки такий розгляд справи позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків. Крім того стверджує, що захід адміністративного стягнення також обраний із порушенням вимог закону. Суд не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у виді штрафу (його розмір від 100 неоподаткованих мінімумів ...) Стверджує, що суд першої інстанції, розглянувши вищезазначений протокол, визнав доведену його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП. При цьому , в своїй постанові суд не зазначив, що він 11.10.2017 р. за місцем свого проживання здійснив реалізацію самогону, чим порушив ЗУ «Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», таким чином вийшов за межі обставин викладених в протокол. Таким чином, суд першої інстанції не встановив фактичних обставин вчинення ним адміністративного правопорушення та в своїй постанові взагалі їх не виклав. Крім того, в тексті протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 не зазначені в достатній мірі також конкретні обставини самого діяння. Стверджує, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення у тому вигляді не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніві, які відповідно до положень ст. 62 ч. З Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 . Проте, суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, належним чином не перевірив обставини, які підлягали обов`язковому з`ясуванню, прийняв незаконне та необгрунтоване рішення.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати, а справу закрити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає з поновленню на підставі положень ст.ст. 285, 294 КУпАП, оскільки справу розглянуто за відсутності правопорушника та даних про отримання копії постанови в строк, передбачений для оскарження постанови, матеріали справи не містять, а апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завдання провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому за змістом ст.252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не маючи можливості врахувати його пояснення та заперечення, суд першої інстанції зазначених вимог закону у повному обсязі не дотримався, та прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Насамперед слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді було проведено за відсутності ОСОБА_1 , який взагалі не був повідомлений належним чином про розгляд справи в суді, що позбавило останнього можливості скористуватися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. В матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи в суді.

Тому з огляду на зазначені обставини та положення ст.268 КупАП вказана постанова суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

Що стосується суті обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Вказаною нормою передбачена відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Згідно зі ст.3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Насамперед саме слово "діяльність" означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Провівши аналіз зазначених норм, приходжу до висновку, що виходячи зі змісту обвинувачення ОСОБА_1 , визначеного у протоколі про адміністративне правопорушення, дії останнього не містять ознак здійснення господарської діяльності, що в свою чергу є підставою для здійснення висновку про відсутність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Так, працівником поліції, виходячи зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, було встановлено, що ОСОБА_1 о 12 годині 11.10.2018 року , займався забороненим видом господарської діяльності, а саме здійснював продаж самогону населенню, але, в протоколі не наведені конкретні відомості стосовно того, кому саме він продавав продавав самогон. Проте з матерілаів справи вбачається, що при цьому було встановлено лише один факт продажу горілки (самогону) в об`ємі 0,5 л за ціною 28 грн., а саме 11.10.2018 року, який підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями ОСОБА_3 , постановою про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , актом виявлення та вилучення 3 л. горілки у ОСОБА_1 (а.с.4, 6-8). Тобто дії ОСОБА_1 , якщо брати до уваги докази, долучені до протоколу та наявні в матеріалах справи, носили одиничний характер, що не може вважатися систематичним зайняттям господарською діяльністю.

Постанова суду взагалі не містить доказів, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адмінстітатиимвного правопорушення та мотивів прийнятого рішення.

З огляду на наведені обставини, матеріали, наявні в справі та положення норм закону, апеляційний суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-14 КупАП та вважає за необхідне у відповідності до положень ст. 294 КУпАП закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КупАП .

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 січня 2018 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.164-16 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, оскарженню не підлягає.

Суддя: