Справа № 473/4733/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"25" листопада 2019 р. . м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е. за участю секретаря судових засідань Данилевич Т.О.,

розглянувши матеріали, що надійшли від Вознесенського МРВ ДВС Головного ТУЮ у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обліковий номер реєстраційної картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до тексту протоколу №57411276 від 04 листопада 2019 року, який був складений головним державним виконавцем Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області Ю.Кириловим про те, що ОСОБА_1 за період часу з 03 липня 2018 року по 03.11.2019 року не сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При примусовому виконанні виконавчого листа №473/3088/13-ц від 02.08.2013 року, який виданий Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини всіх видів доходів платником не сплачуються аліменти в повному обсязі на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Заборгованість за період з 03.07.2018 року по 03.11.2019 року становить 11549 грн. 51 коп.

Посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст.183-1 КУпАП.

ОСОБА_1 винним себе в вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП не визнав, та пояснив, що він не ухиляється від сплати аліментів, а заборгованість виникла не з його вини, оскільки відрахування по аліментам здійснювались ПАТ «Зелений Гай» з листопада 2018 року по грудень 2018 року, де він працював, а потім Центром зайнятості з січня 2019 року по липень 2019 року, де він перебував на обліку. На даний час він не працює, хворіє, та у Вознесенській міськрайонній філії Миколаївського обласного центру зайнятості не зареєстровані вакантні робочі місця, які йому рекомендовані лікарсько-консультативною комісією. Бухгалтерією ПАТ «Зелений Гай», де він працював водієм, за виконавчим листом сплочені аліменти в листопаді 2018 року 1230 гривень, в грудні 2018 року 1230 гривень, /а.с. 25/.

Після реєстрації його, як безробітного у Вознесенській міськрайонній філії Миколаївського обласного центру зайнятості, за виконавчим листом, який був переданий до Державного органу центру зайеятості були сплочені аліменти в травні 2019 року 112 гривень 67 копійок, в червні 2019 року 81 гривня 64 копійки, в липні 2019 року 431 гривня 02 копійки, в серпні 2019 року 198 гривень 07 копійок, в вересні 2019 року 353 гривні 16 копійк. Дані розміри аліментів у нього були відраховані із суми нарахувань його доходів, які він отримувава у Вознесенській міськрайонній філії Миколаївського обласного центру зайнятості, як виплат на випадок безробіття, так як він був звільнений із попереднього місця роботи в ПАТ «Зелений Гай». /а.с.27/.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В силу ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що представлені в протоколі адміністративного правопорушення та в матеріалах адміністративної справи докази, які б підтверджували вину громадянина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП є не недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

З урахуванням наведеного, висновок головного державного виконавця Вознесенського МРВ ГТУЮ в Миколаївській області, викладений в протоколі про адміністративне правопорушення №57411276 від 04 листопада 2019 року /а.с.1/, що ОСОБА_1 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП, в зв`язку з тим, що несплата аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 за період часу з 03 липня 2018 року по 03 листопада 2019 року, згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 серпня 2013 року № 473/3088/13-ц, призвела до заборгованості зі сплати аліментів за період понад шість місяців, починаючи з 03 липня 2018 року по 03 листопада 2019 року в судовому засіданні не доведений, і даний висновок не ґрунтується на матеріалах справи про адміністративне правопорушення та законі.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення, №57411276 від 04 листопада 2019 року, вбачається, що інкриміноване адміністративне правопорушення ОСОБА_1 полягало у несплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , що призвело до виникнення заборгованості на період з 03.07.2018 року по 03.11.2019 року у сумі 11549 грн. 51 коп.

Вчинення даного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не було підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП, суд також враховує положення пунктів 4.1. та 4.2 Рішення КСУ від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 141 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до яких:

«4.1. Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005).

Принцип правової визначеності означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки" (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року N 17-рп/2010). Наведені конституційні засади враховуються Конституційним Судом України у процесі перевірки на відповідність Конституції України положень статті 141, частини шостої статті 258 Кодексу.

Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку)».

Стаття 183-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Чинний КУпАП було доповнено статтею 183-1 згідно із Законом № 2234-VIII від 07.12.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» - шляхом доповнення статтею 183-1 глави 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 183-1 КУпАП вступила в дію 06 лютого 2018 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Об`єктом правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.

З об`єктивної сторони, адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується виною у формі як необережності так і умислу, але при відсутності ознак злісного ухилення від сплати аліментів, передбаченого статтями 164, 165 Кримінального кодексу України.

Проте, наявність в особи об`єктивних чи непереборних причин, які унеможливлювали сплату аліментів (наприклад, тяжка тривала хвороба, надзвичайна ситуація або воєнні дії тощо), мають бути враховані судом при розгляді справи.

Суб`єкт правопорушення є спеціальним, це особа, яка на відповідній правовій підставі зобов`язана сплачувати аліменти на утримання іншої особи.

Згідно копії виконавчого листа №473/3088/13-ц від 02 серпня 2013 року, який виданий Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частини всіх видів доходів до його повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 18 липня 2013 року.

Постановою головного державного виконавця Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №473/3088/13-ц від 02 серпня 2013 року.

13 листопада 2018 року за вих. №9104 направлено на виконання постанову від 13 серпня 2018 року, винесену по примусовому виконанні вказаного виконавчого листа до ПАТ «Зелений Гай».

У відповідності до копії довідки ПАТ «Зелений Гай» №25 від 24 січня 2019 року про здійснені відрахування та виплати за період з листопада 2018 року по грудень 2018 року з ОСОБА_1 утримувались аліменти /25% від нарахованої заробітної плати/ у сумі 1230 грн. 00 коп. щомісячно.

Згідно додаткової угоди до Договору від 18 травня 2018 року, укладеного між ПАТ «Зелений Гай» та ОСОБА_1 , сторони домовилися про його розірвання з 26 лютого 2019 року.

У відповідності до копії довідки №2411 від 17 жовтня 2019 року, виданої Вознесенською міськрайонною філією Миколаївського центру зайнятості Осадчий ОСОБА_6 .А. зареєстрований в ЦЗ як безробітний з 05 березня 2019 року, та з його доходу за період березень вересень 2019 року утримувались аліменти, а всього на суму 1176 грн. 56 коп.

Згідно квитанції №52 від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 сплачено 100 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості по аліментам.

Як вбачається із копії листа Вознесенської міськрайонної філії Миколаївського центру зайнятості №0-5/2/514/19-51-01-19 від 30 жовтня 2019 року станом на 30 жовтня 2019 року вакантні робочі місця, які рекомендовані ОСОБА_1 лікарсько-консультативною комісією не зареєстровані.

Згідно копії консультаційного висновку спеціаліста від 12 березня 2019 року ОСОБА_1 рекомендовано «Д» нагляд окуліста за місцем проживання, згідно копії довідки лікаря ОСОБА_7 від 12 березня 2019 року ОСОБА_1 перебуває на «Д» обліку у лікаря терапевта, згідно копії довідки №1088 від 18 вересня 2019 року виданої Вознесенською районною лікарнею ОСОБА_8 .А. потребує переведення на легку працю.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо встановлено, що в діях особи відсутні склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 183-1, 247, 268, 280, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст.183-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.Е.Дробинський