ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про притягнення до адміністраивної відповідальності

11 січня 2019 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П. розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за таких обставин.

29.11.2018 о 19:00 год. в м. Запоріжжі по пр. Соборному, 168, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110218, д.н. НОМЕР_1, при виїзді на нерегульоване перехрестя по вул. Профспілок, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Пежо 107», д.н. НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі (пр. Соборний) під керуванням ОСОБА_2, та скоїв з ним зіткнення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає.

Після скоєння ДТП водій ОСОБА_1, являючись учасником вказаної дорожньо-транспортної пригоди, вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 Є Правил дорожнього руху України.

На підставі статті 36 КУпАП справи про дані правопорушення мають бути об'єднані судом в одне провадження.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, рекомендованими листами із повідомленнями, а також шляхом надіслання судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, проте у судове засідання не прибув, причину неявки не повідомив. За таких обставин, та враховуючи, що його участь у розгляді даної справи відповідно до статті 268 КУпАП не є обов'язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справ, у т.ч. відтворивши долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відеореєстраторів поліцейських, суд дійшов таких висновків.

Так, п. 16.11 Правил дорожнього руху України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

За вимогами п. 2.10 Є Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

В матеріалах справ про адміністративне правопорушення (крім протоколів серії БР № 076315 та БД № 078052) містяться такі докази.

Схема ДТП від 29.11.2018; письмові пояснення ОСОБА_1; письмові пояснення ОСОБА_2; копії фотографій; витяг із бази даних «Армор»; роздруківка результату проведення тесту за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест 6820»; акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення ОСОБА_3; письмові пояснення ОСОБА_4, рапорт інспектора Москаленко В.В.

Крім цього, зазначені вищі обставини підтверджуються відеозаписом з відеореєстраторів поліцейських.

За таких обставин суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, оскільки, будучи учасником дорожнього руху, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, оскільки вживав після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкогольні напої.

Суд при накладанні стягнення враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення.

Відповідно до статті 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у т.ч. зафіксованому в автоматичному режимі.

На підставі частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п'ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Як випливає з рапорту інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ДПП Москаленко В.В. у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось через те, що він його ніколи не отримував та вже позбавлений права керування транспортними засобами на 3 роки. Вказане також підтверджується витягом із бази даних «Армор», згідно якого ОСОБА_1 протягом 2017-2018 р. неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом).

Поряд із цим, як роз'яснено в абзаці 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №18 від 19.12.2008 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, в даному випадку покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки не застосовується.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 36, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Об'єднати в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 335/14553/18 (3/335/81/2019) відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП зі справою про адміністративне правопорушення № 335/14555/18 (3/335/82/2019) відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, присвоївши справі єдиний № 335/14553/18 (3/335/81/2019).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави Україна судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя І.П. Соболєва