ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04 грудня 2019 рокуСправа №: 695/3475/19
Номер провадження 3/695/1726/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.10.2019 року, № 0005827, ОСОБА_1 18.10.2019 року о 11 год. 00 хв. на 12 км. автодороги Золотоноша- ОСОБА_2 , трактором Т-150, д.н.з. НОМЕР_1 здійснював перевезення вантаж, а саме трактора гусеничного Т-130, д.н.з. НОМЕР_2 з перевищенням габаритних обмежень, а саме ширина 3 м. 50 см., без дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Для розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується даними поштового повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суддя вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч.1 ст.3 Господарського Кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, в порушення ст.256 КУпАП, не зазначено, і у доданих матеріалах відсутні відомості щодо того, чи є ОСОБА_1 суб`єктом господарювання. Матеріали, що додані до протоколу, лише констатують факт перевищення габаритних обмежень на автомобілі, яким керував останній, та їх невідповідність вимогам Закону України "Про дорожній рух".

Так, відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами, за спеціальними правилами, серед іншого, здійснюється рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою КМ України № 30 від 18.01.2001, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Суддя бере до уваги, що відповідно до вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є трактористом-машиністом та працює на ПП «Надія».

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, які додані до матеріалів справи, трактор Т-150, д.н.з. НОМЕР_1 належить ВАТ фірма «Будкомплект», а причіп д.н.з. НОМЕР_3 та трактор Т-130, д.н.з. НОМЕР_2 належать ПП «Надія».

Таким чином вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності господарську діяльність не здійснює та є найманим працівником, транспортні засоби останньому не належать.

Суб`єктами господарювання визнаються зареєстровані у встановленому законодавством порядку юридичні особи незалежно від їх організаційно - правових форм та форм власності (крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування), а також фізичні особи-підприємці, які провадять господарську діяльність.

Види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб`єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування визначаються Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 року № 222-УІІІ.

Із аналізу норм вказаного вище законодавства суддею вбачається, що отримання ліцензії найманим працівником, який не здійснює самостійну господарську діяльність, діючим законодавством не передбачено.

Із сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 є найманим робітником, який здійснював перевезення вантажу на вказівку свого роботодавця, жодної господарської діяльності не здійснював, матеріали справи не містять даних про отримання ним доходу від господарської діяльності.

Оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання, адже вказана обставина жодним доказом не доведена, він не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Таким чином суддя констатує, що в наявних в матеріалах справи документах, відсутні об`єктивні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Отже суддя, вивчивши матеріали справи та враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження по вказаній адміністративній справі підлягає закриттю в силу п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.