Справа № 135/1797/18
Провадження № 3/135/42/19
ПОСТАНОВА

іменем України

05.02.2019 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Ладижинського відділення Бершадського відділу національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №427472 від 21.12.2018 «ОСОБА_1 21.12.2018 о 15 год 30 хв не виконав своїх батьківських обовязків щодо виховання свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який 21.12.2018, о 15 годині, в АДРЕСА_1 розпивав пиво «Львівське».

Свою вину ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав та пояснив, що він постійно дбає про свого сина, забезпечує його всім необхідним та приділяє його розвитку та вихованню увесь вільний час. При цьому, вказується, що матеріали справи не містять відповідних доказів щодо не виконання ним своїх батьківських обовязків по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Тому просить провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діянні складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №427472 від 26.12.2018, копію паспорта ОСОБА_1, копію паспорта ОСОБА_2, письмові пояснення ОСОБА_2, протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №427471 щодо ОСОБА_2, приходить до наступного.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 278, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суддя зобов'язаний з'ясувати: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак, інспектором з ЮПСП Ладижинського ВП капітаном поліції ОСОБА_3 не в повній мірі дотримані вимоги закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 427472 від 21.12.2018 вбачається, що він складений щодо ОСОБА_1 про те, що останній 21.12.2018 о 15 год 30 хв не виконав своїх батьківських обовязків щодо виховання свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який 21.12.2018, о 15 годині, в АДРЕСА_1 розпивав пиво «Львівське», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП (а.с. 2).

Між тим, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (зі змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей : залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Однак, всупереч вимогам ст. 256, 184 КУпАП, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому конкретно полягає з його боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме девіантна поведінка малолітнього ОСОБА_2, тобто, здійснення вчинків, які суперечать нормам соціальної поведінки, не дотримання чинних у суспільстві норм поведінки і їх порушення, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1, як батько, ухиляється чи не виконує покладені на нього обов'язки по вихованню дитини.

Також судом враховується, що відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 не в повній мірі дотримання вимог ст.256 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно з ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що ОСОБА_1, як батько, ухиляється чи не виконує покладені на нього обов'язки по вихованню дитини, матеріали справи не містять.

З огляду на обставини, встановлені під судового розгляду, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд доходить висновку, що сукупністю зібраних та досліджених судом доказів не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому провадження у даній справі підлягає до закриття на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 427472 від 21.12.2018.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.184, 245, 247, 256, 268, 278 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 427472 від 21.12.2018.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя