П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника Володарського В.Л.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 13 листопада 2018 року в 03 год. 30 хв., керував автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 62 по вул. Харківське шосе в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього закрити у зв'язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи. На думку апелянта, суд порушив його право на захист.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення є виправлення, зокрема копія протоколу, яка була надана йому поліцейськими, відрізняється від оригіналу протоколу, що міститься в матеріалах справи. Він звертає увагу на те, що в копії не вказано іншого понятого ОСОБА_4, дані та підпис якого міститься в оригіналі протоколу.

Крім цього, апелянт вважає, що працівниками поліції порушена Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), оскільки він проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6820», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до роздруківки результату Драгеру «Алкотест 6820», в ньому зазначена температура повітря + 14 градусів, проте за даними Гідрометеорологічного центру 13 листопада 2018 року з 02 год. 00 хв. до 04 год. 00 хв. у м. Києві температура повітря була - 4-6 градусів по Цельсію.

Апелянт звертає увагу на те, що він не погоджувався з результатами огляду, про що зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 зазначає, що в такому випадку поліцейський повинен був доставити його до медичного закладу, де б він пройшов огляд, проте цього зроблено не було.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ВолодарськогоВ.Л., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_2 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення, зокрема в копії протоколу, яка була надана йому поліцейськими, не вказано другого понятого ОСОБА_4, дані та підпис якого міститься в оригіналі протоколу.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 183730 від 13 листопада 2018 року (а.с. 1), в ньому наявні відомості передбачені вищевказаною нормою закону.

Щодо доводів ОСОБА_2 про те, що в копії протоколу, яка вручена йому, не вказано другого понятого, а в оригіналі протоколу дані про нього вказані, то апеляційний суд вважає, що дана обставина не може бути беззаперечною підставою для скасування постанови суду, оскільки не доведено, що надана світлокопія протоколу є точною копією протоколу про адміністративне правопорушення, яка була вручена ОСОБА_2 Крім того, відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, під час огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння були присутні два свідки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції цих вимог закону дотримався в повній мірі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_2 13 листопада 2018 року в 03 год. 30 хв., керував автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 62 по вул. Харківське шосе в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 3), в присутності яких ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння; результатами тесту «Драгер», відповідно до якого у ОСОБА_2 виявлено 1,86 проміле (а.с. 2); рапортом поліцейського від 13 листопада 2018 року (а.с. 4). Ці докази є належними, допустимими та достатніми.

Оскаржуючи судове рішення, апелянт зазначає, що огляд алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6820», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту є недопустимим доказом.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 6 до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку технічних засобів, на який посилається ОСОБА_2, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest6510», «Alcotest6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

В той же час, всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Drager Alcotest-6820» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов'язків.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до роздруківки тесту приладу «Драгер», ОСОБА_2 підписав її, що свідчить про те, що він погодився з результатами проходження ним огляду та будь - яких зауважень не висловив. Це підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано, що після проходження тесту та отримання результату про наявність в повітрі ОСОБА_2, яке він видихав в прилад 1,8 проміле алкоголю і до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 свою незгоду з результатом тесту не висловлював. Відтак, у поліцейського не було підстав для направлення водія в медичний заклад для проходження потворного огляду на стан сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, про те, що ОСОБА_2 ознайомлений з правами та обов'язками, а також його пояснення про те, що він «не згоден», але жодних заперечень ОСОБА_2 стосовно результатів огляду на стан сп'яніння в ньому немає.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд на стан сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Положеннями цієї норми закону передбачено, що огляд з використанням технічних засобів повинен проводитись в присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з проведенням огляду на стан сп'яніння з використанням технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп'яніння проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, тому підстав вважати його недійсним немає.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на належних та допустимих доказах, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун