Провадження № 3/263/3924/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Музики Олександра Миколайовича, за участю секретаря Налісної Ю.О., особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Топузова В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 29 вересня 2019 року о 03 год. 23 хв., рухаючись по проспекту Миру, 5 у Центральному районі міста Маріуполя, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest», від проходження огляду на стан сп`яніння у Міському наркологічному диспансері м. Маріуполя, відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він вживав у цей день пиво, однак це було о 10:00 годині. Зазначив, що він не знав, що «Drager» так показує, вважає, що його результат не правдивим, просив провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Топузов В.І. у судовому засіданні зазначив, що згідно із відеозаписом, здійснював фіксацію ОСОБА_2 , однак експертизу проводив ОСОБА_3 Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить номеру вимірювального засобу. Невідомо, яким прибором проведено експертизу, вважає ці докази неналежними. Оскільки відсутні належні докази провини ОСОБА_1 , просив суд закрити провадження у справі.

Порядок встановлення стану сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350, відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому п. 4 Інструкції визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із квитанції тестування на алкоголь до протоколу № БД 339736 проведеного за допомогою технічного засобу «Drager Alcotest 6820» вбачається, що результат тесту становить 0,88 ‰.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Факт адміністративного правопорушення підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний 0,88 ‰, диском із відеозаписом, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розпискою від 29 вересня 2019 року, рапортом, та ін.

Так, згідно зі свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 12-01/8597, який чинний до 23 листопада 2019 року, газоаналізатор «Alcotest 6820» відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013.

Щодо доводів адвоката Топузова В.І. на неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, а саме: відеозапису, оскільки такий здійснювався ОСОБА_2 , однак експертизу проводив ОСОБА_3 , та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, через відсутність номеру вимірювального засобу, то такі не приймаються до уваги судом, оскільки при проведенні відносно ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Drager Alcotest» були присутні усі учасники зазначені адвокатом, при цьому ОСОБА_1 добровільно пройшов обстеження за допомогою приладу «Drager Alcotest» та погодився з його результатами.

При цьому з переглянутого відеозапису убачається, що ОСОБА_1 вказав, що він вживав трохи алкогольних напоїв, а саме: пиво о 10 годині. Після продутя «Drager Alcotest» ОСОБА_1 погодився із результатом тесту, який показав 0,88 ‰.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що представлені докази підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у встановленому порядку ОСОБА_1 та адвокат таких не спростували, тому наявні підстави для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Повний текст постанови виготовлений 10 грудня 2019 року.

Суддя О.М. Музика