ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/899/19 Справа № 206/286/19 Суддя у 1-й інстанції - Поштаренко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Воробйова О.А. на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року, якою провадження про притягнення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, -

за участю:

особи, щодо якої складено протокол про адміністративну відповідальність - ОСОБА_2 ,

захисника - Шутліва С.С.,

представника потерпілої - Воробйова О .А., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року провадження про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 січня 2019 року о 09 годині 30 хвилин в м. Дніпро ТО401 -вул. Дачна, 1, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Меркурі Топаз» державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху (повертаючи ліворуч) не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Lancer номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою представник потерпілої ОСОБА_1 - адвокат Воробйов О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 за ст. 124 КупАП визнати винним.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що постанова суду незаконна та необґрунтована, винесена з порушенням норм процесуального права, а викладені в постанові висновки суду не відповідають обставинам справи, при розгляді справи суд детально не з`ясував обставини дорожньо-транспортної пригоди та дії обох учасників ДТП. Вважає, що саме дії водія ОСОБА_2 , що виразились у порушенні вимог п. 10.1 ПДР України, перебувають у причинному зв`язку з настанням події ДТП. Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Вказує, що суд невірно оцінив докази не надавши їм належну оцінку.

Протокол про адміністративне правопорушення, та огляду місця події складений відносно ОСОБА_2 на місці пригоди безпосередньо після його вчинення, співробітниками поліції, які об`єктивно оцінили ситуацію. ОСОБА_2 ознайомившись з його змістом не виказав жодного зауваження та незгоди. Свої дії патрульні поліції підтвердили в судовому засіданні, і є 100 відсотковими об`єктивними свідками події.

ОСОБА_2 безпосередньо після ДТП пропонував ОСОБА_1 полагодити автомобіль, що свідчить про визнання вини в скоєному правопорушенні та нанесення матеріальних збитків ОСОБА_1 ОСОБА_2 є заінтересованою особою в не притягненні до адміністративної відповідальності, тому з часом змоделював обставини пригоди на свою користь, що відображено у висновку експерта.

Не взято до уваги характерні пошкодження автомобілів учасників ДТП. Так автомобіль Митсубісі Лансер пошкоджене як у передній так і задній частини у результаті невдалого маневру автомобіля Меркурій, а також безпосереднє місце зіткнення, яке фактично на зустрічному узбіччі, тому що ОСОБА_1 рухалась по зустрічній смузі руху здійснюючи маневр обгін.

На місці події не було встановлено місце знаходження а ні лівого водійського дзеркала автомобіля «Меркурі Топаз», а ні уламків дзеркала, яке нібито було збито, через яке ОСОБА_2 дивився перед маневром. У разі чого виникає питання а було лі дзеркало, через яке дивився ОСОБА_2 .

У постанові суду Самарського району зазначено що ОСОБА_1 неодноразово змінювала свої покази, однак це не відповідає дійсності, тому що ОСОБА_1 тільки один раз була опитана в ході судового розгляду справи, та один раз письмово опитана працівниками поліції, при цьому не змінювала покази, а доповнювала деталями пригоди.

Заслухавши пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали судової справи № 450/3054/18 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП - якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Місцевим судом встановлено, що подія адмінстративного правопорушення мала місце 07 січня 2019 року. Таке підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 204486 (а.с.3), рапортом працівника поліції (а.с. 5), поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 6), ОСОБА_2 (а.с. 7).

Оскаржуваною постановою суду провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_2 вставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення 07 січня 2019 року, через що апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про те, що на момент розгляду справи у суді першої інстанції минув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 , що передбачений ст. 38 КУпАП.

На думку апеляційного суду, поєднання тверджень у резолютивній частині постанови про закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішеннями, де у резолютивній частині зазначається про встановлення вини особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Воробйова О.А. - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката Воробйова О.А. - залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: А.П. Іванова