Справа № 458/1088/18 Головуючий у 1 інстанції: Кріль Л.М.
Провадження № 33/811/55/19 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року суддя Львівського апеляційного суду Партика І. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Турківського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2018 року,

встановив:

постановою Турківського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, працюючого водієм ДПСУ м. Краматорськ, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно з постановою суду, 12.08.2018 року о 05 год. 15 хв., на автодорозі Олександрівка-Красноармійськ-Константинопіль на 30 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Laguna р. н. НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest 6810» відмовився. Направлений до Добропільської лікарні на медичне обстеження на стан алкогольного сп'яніння та згідно висновку №52 від 23.08.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння. ОСОБА_1 12.08.2018 року перебував у стані алкогольного сп'яніння, чим своїми діями порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляції скаржник, не погоджуючись із постановою суду, вважає її незаконною та просить скасувати, а провадження у справі закрити. Окрім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий був пропущений з поважних причин.

При цьому вказує, що у оскаржуваній постанові не вказано, які докази суд першої інстанції досліджував. Вказує, що не керував транспортним засобом. В матеріалах справи відсутній акт медичного огляду.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

З огляду на те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1, помилково подав на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови Турківського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2018 року до Львівського апеляційного суду Львівської області пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.

Захисник Буняк Д. М. подав до суду апеляційної інстанції заяву, в якій просив апеляційну скаргу задовольнити, а розгляд справи проводити у його відсутності та у відсутності ОСОБА_1, який перебуває на службі у Збройних силах України.

З огляду на це, вважаю за можливе розглядати апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та його захисника Буняка Д. М.

Вважаю, що суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою забезпечення належного права на захист судом апеляційної інстанції розглянуто справу за участю ОСОБА_1, в присутності якого встановлено, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставинах, підтверджується, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії №263539 від 12.08.2018 року (а.с. 3) та поясненнями у ньому ОСОБА_1, який вказав, що вживав алкоголь напередодні та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 4, 5), які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та його бажання пройти такий огляд у медичному закладі, висновком щодо результатів медичного огляду №52 від 23.08.2018 року (а.с. 6), згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом є безпідставними та жодними доказами не підтверджується.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Турківського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Партика І. В.