Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю ОСОБА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності та його захисника Захарчука М.І. розглянувши апеляційну скаргу захисника Усача ОСОБА_2 на постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2019 року, -

встановив:

Постановою Березнівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Як встановлено судом, 02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 в с.Балашівка Березнівського району, проводив господарську діяльність по виготовленню деревного вугілля без відповідних дозвільних документів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2019 року щодо нього та закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що ЗУ «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» містить вичерпний перелік діяльностей для здійснення яких необхідне отримання ліцензії чи дозволу, а отримання дозволу на виготовлення деревного вугілля даний закон не передбачає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Захарчука М.І. які просять постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серії АДМ18№153814 від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 в с.Балашівка Березнівського району, проводив господарську діяльність по виготовленню деревного вугілля без відповідних дозвільних документів.

Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується у незаконному здійсненні господарської діяльності без відповідних дозвільних документів, порушенні правил зайняття господарською діяльністю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом огляду місця події від 02.10.2019 року, письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 а також відеозаписом.

Таким чином, при розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Згідно ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою, виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом із цим, перелік підстав, за яких правопорушення можливо вважати малозначним, закон не передбачає, а тому в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Оцінюючи в сукупності подію, наслідки, враховуючи, що ОСОБА_1 щиро розкаюється у своїх діяннях, не завдав будь-якої значної шкоди державному чи громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні хворого сина та дружину, суд приходить до висновку, що незважаючи на те, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, наявні також усі підстави визнати його дії малозначними у відповідності до ст.22 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Березнівського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Сачук В.І.