Провадження № 33/4808/30/19
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Гриновецький
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю апелянта ОСОБА_1, його захисника Зайдель І.Р., представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 21.12.2018 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1

визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 25.12.2017 року близько 14год. 30хв. на регульованому перехресті вул. Галицька-Пасічна в м. Івано-Франківськ. Він, керуючи транспортним засобом Фіат Скудо НОМЕР_1, здійснивши виїзд на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, допустив зіткнення з транспортним засобом Хонда Акорд НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 8.7.3 ґ ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з тим, що на момент розгляду справи в суді закінчився 3-місячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП, для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови судді, вказує, що оскаржувана постанова не містить викладу жодних обставин, які були встановлені судом при розгляді даної справи. Не обґрунтовано висновок суду про наявність в його діях складу правопорушення, на підтвердження його вини суд обмежився формальним перерахунком доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів. Стверджує, що протокол складений з порушенням вимог законодавства і не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення. Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не були допитані в судовому засіданні, хоча їхні показання лягли в основу підтвердження його вини. Вважає, що на момент зіткнення він завершував маневр повороту на перехресті, не маючи можливості зупинити транспортний засіб. Вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, що підтверджується висновком експерта №320/18-28 від 26.10.2018 року та показаннями свідка ОСОБА_7 Разом з тим, вказує на недостовірність висновку експерта Івано-Франківського НДЕКЦ № 4.2-615/18 від 20.09.2018 року, оскільки вихідні дані такої експертизи не відповідають дійсності. Висновок суду про його винуватість складено на підставі неповного та необ'єктивного дослідження доказів у справі. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складено 25.09.2018 року, ДТП за наслідками якої складено протокол, сталася 25.12.2017 року, тобто даний протокол складено після закінчення встановленого строку є недійсним, а відкриття судового провадження на підставі нього є незаконним. Закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох рішень в одній постанові про закриття справи, свідчить про порушення прав людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_3 подав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якій вважає останню безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: в протоколі про адміністративне правопорушення повністю без скорочень вказано прізвище, ім'я та по-батькові особу, яка склала протокол; показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтверджують вину ОСОБА_1; пояснення ОСОБА_1 про те, що його швидкість була менше 30 км/год не відповідає дійсності; висновок автотехнічної експертизи Львівського НДІСЕ від 18.06.2018 року №1990 на яку в своїй апеляційній скарзі посилається ОСОБА_1 не може братися до уваги, оскільки дані даного висновку є некоректні і невірні; згідно даних експертиз можна зробити висновок, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, а його автомобіль не міг в будь якому випадку виїхати на перехрестя на зелений миготливий сигнал світлофора, а тільки на жовтий або червоний. Таким чином, вважає постанову судді законною та обґрунтованою. Просить постанову суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доводи апелянта і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення адвоката ОСОБА_4, перевіривши справу, проаналізувавши апеляційні мотиви, апеляційний суд прийшов до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Оскаржена постанова суду в частині закриття провадження за закінченням строку давності є обґрунтованою, а в частині визнання ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП - незаконною й необґрунтованою, оскільки не відповідає вимогам ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Відповідно до змісту ст. 247 ч. 1 п.7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Вищевказана норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення, але не постанова про закриття провадження, що має місце у справі щодо ОСОБА_1

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, якщо на час розгляду справи не закінчився строк давності. Такий зміст ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.

Таким чином, вина особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається за строком давності, що прямо вказано в ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.

Таким чином постанова щодо ОСОБА_1 в частині доводів про наявність його вини за ст. 124 КУпАП є незаконною, тому такі доводи суду підлягають виключенню з неї, а в частині закриття справи за строком давності є законною й обґрунтованою, тому в цій частині її слід залишити без змін.

Крім того, оскаржена постанова суду в частині висновку про доведеність вини ОСОБА_1 за ст.. 124 КУпАП не може залишатись в силі, оскільки суд, перелічивши документи з цієї справи, не розкрив їх доказового змісту, не вказав, які обставини вони підтверджують чи спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду - зміні.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Івано-Франківського міського суду від 21.12.2018 року щодо нього - змінити, виключити з її мотивувальної частини доводи й висновок суду про винуватість ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, в решті постанову в частині закриття справи за строком давності - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Б.М. Гриновецький