Справа № 525/909/19
Провадження №3/525/400/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2019 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Лопатка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області матеріали, які надійшли з Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

місце проживання АДРЕСА_1 (як вказано в протоколі), працює адвокатом,

ідентифікаційний номер суду не відомий

за ч.1 ст.212-13 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

До Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла адміністративна справа відносно громадянина ОСОБА_1 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-13 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серія ГП №372825 від 28.06.2019 року, складеного старшим дільничним офіцером поліції СП Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Фененком Є.П. вбачається, що 26.06.2019 року ОСОБА_1 здійснив замовлення під час виборчого процесу друкованих матеріалів передвиборчої агітації та розмістив їх на біг-борді в селищі Велика Багачка Полтавської області по вулиці Шевченка поблизу автостанції, при цьому, на матеріалах передвиборчої агітації відсутні відомості про установу, що здійснила друк, їх тираж та інформація про осіб, відповідальних за випуск, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.212-13 КУпАП (а.с.1). Дії громадянина ОСОБА_1 уповноваженим інспектором поліції кваліфіковані за ч.1 ст.212-13 КУпАП.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, направив до суду заяву з додатками про те, що він своєї вини у вчиненому не визнає, вказував, що плакат, розміщений в селищі Велика Багачка Полтавської області з фотографією ОСОБА_2 ОСОБА_3 був надрукований ФОП ОСОБА_4 на підставі договору від 25.06.2019 року №006; при цьому, безпосередньо договір з ФОП ОСОБА_4 був укладений уповноваженою особою кандидата в депутати ОСОБА_5 ОСОБА_6 , в друкованій продукції виконавець мав зазначити всі відомості, передбачені Законом України «Про вибори народних депутатів України», в тому числі дані щодо тиражу та організації, яка здійснила друк. Друкована продукція від виконавця надійшла в запакованому вигляді та була передана знайомому з м. Миргорода, який самостійно розміщував її на біг-борді. Вказував, що після того, як з`ясувалося, що відсутня інформаційна полоска на плакат, вона терміново була довезена та 29.06.2019 року була розміщена на плакаті шляхом наклеювання (а.с.а.с.19,20-25).

Суддя, розглянувши заяву особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 27.09.2019 року з доданими до неї документами, вивчивши та детально проаналізувавши матеріали даної адміністративної справи на засадах змагальності і диспозитивності та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія ГП №372825 від 28.06.2019 року, що складений відносно громадянина ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-13 КУпАП, не доведені «поза розумним сумнівом» особою, яка ініціювала процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності належними доказами, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 червня 2019 року старшим дільничним офіцером поліції СП Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Фененком Є.П. відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-13 КУпАП (а.с.1).

Посадовою особою старшим дільничним офіцером поліції Фененком Є.П. (ініціатором процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності в розумінні ст.254 КУпАП) у протоколі серія ГП №372825 від 28.06.2019 року відносно ОСОБА_1 зазначено, що 26.06.2019 року ОСОБА_1 здійснив замовлення під час виборчого процесу друкованих матеріалів передвиборчої агітації та розмістив їх на біг-борді в селищі Велика Багачка Полтавської області по вулиці Шевченка поблизу автостанції, при цьому, на матеріалах передвиборчої агітації відсутні відомості про установу, що здійснила друк, їх тираж та інформація про осіб, відповідальних за випуск, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.212-13 КУпАП (а.с.1).

Як зазначив суд апеляційної інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення №367/7821/17, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, а й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.212-13 встановлює адміністративну відповідальність за виготовлення або замовлення виготовлення під час виборчого процесу друкованих матеріалів передвиборної агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, або у яких така інформація означена неправильно чи неповно. Юридичний аналіз диспозиції цієї статті вказує на те, що об`єктивною стороною складу даного адміністративного правопорушення є дії, пов`язані з виготовленням та замовленням виготовлення друкованих матеріалів передвиборчої агітації, які не містять певних вимог, що передбачені законодавством України.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, у Рішенні «Руїз Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року Європейський Суд з прав людини нагадав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються; межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Про необхідність висвітлення мотивів, на яких базується рішення також вказується і в пункті 42 рішення Європейсчького суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15.11.2007 року.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З рапорту інспектора-чергового Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Животовського Ю.І. від 27.06.2019 року вбачається, що цього числа о 13 год. 31 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в селищі Велика Багачка біля автовокзалу, де знаходиться біг-борд кандидата в народні депутати ОСОБА_7 відсутня інформація про вихідні дані; заявник представник організації «опора» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15).

З письмових пояснень громадянки ОСОБА_8 вбачається, що 27.06.2019 року нею було виявлено, що на біг-борді, де розміщений плакат кандидата в народні депутати ОСОБА_9 нею виявлено, що на ньому відсутня інформація про друк, тираж та відповідальну особу за розміщення матеріалу (а.с.6).

З фотознімків, що маються в матеріалів справи об`єктивно вбачається, що дійсно на агітаційному матеріалі кандидата в народні депутати України ОСОБА_2 Баганця, що розміщений біля автовокзалу в селищі Велика Багачка Полтавської області по вулиці Шевченка відсутня інформація про друк, тираж та відповідальну особу за розміщення матеріалу (а.с.8).

В той же час, з урахуванням положень ст.61 Конституції України, ст.ст.251,278,280 КУпАП судом встановлені такі обставини.

25 червня 2019 року в м. Харкові між суб`єктом виборчого процесу ОСОБА_5 як кандидатом в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №148 «Замовник» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 «Виконавець» укладено договір №006 про надання друкованої продукції, матеріалів передвиборчої агітації партії (а.с.а.с.24-25). Згідно п.1 даного договору, замовник надає матеріали передвиборчої агітації (політичної реклами, виступів, інтерв`ю, нарисів, повідомлень тощо) у формі оригінал-макету, а виконавець надає друковану продукцію в обсязі, вказаному у рахунку згідно матеріалів замовника.

Відповідно до п.2.4.1 вказаного договору, виконавець зобов`язався своєчасно і якісно надрукувати матеріали передвиборчої агітації у формі та обсязі, вказаному у розрахунковому рахунку.

Також, виконавець зобов`язався дотримуватися вимог діючого законодавства України, зокрема, ст.74 Закону України «Про вибори народних депутатів України» та забезпечити дотримання вимог ст.70 цього Закону щодо строків проведення передвиборчої агітації.

Норми ст.74 Закону України «Про вибори народних депутатів України» визначають обмеження щодо ведення передвиборної агітації.

Отже, системний аналіз положень вищевказаного договору вказує на те, що замовником друкованої продукції щодо передвиборчої агітації був відповідний суб`єкт виборчого процесу, а не особа, відносно якої складений 28.06.2019 року протокол про адміністративне правопорушення серія ГП №372825. При цьому, умовами договору №006 від 25.06.2019 року, саме відповідний суб`єкт підприємницької діяльності повинен був здійснити друк відповідної продукції, яка б відповідала положенням Закону України «Про вибори народних депутатів України».

27.06.2019 року в селищі Велика Багачка Полтавської області між виконавцем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 та замовником ОСОБА_5 , в особі розпорядника поточного рахунку ОСОБА_6 укладено договір №1 про надання послуг з розміщення зовнішньої політичної реклами, предметом якого (розділ 2 договору) є те, що відповідно до умов цього договору виконавець зобов`язується надавати послуги з проведення рекламних кампаній замовника та/або клієнтів-рекламодавців замовника згідно з адресними програмами та іншими додатками до цього договору, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати послуги виконавця (а.с.а.с.20-23).

Отже, детальний аналіз вищевказаних матеріалів справи вказує на те, що в досліджених матеріалах справи в їх сукупності відсутні дані (докази) про те, що саме особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення вчинив дії, які є елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-13 КУпАП за обставин, які вказані у відповідному протоколі від 28.06.2019 року.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи сукупність вищевикладених обставин та висновків, з огляду на імперативні положення ч.2 ст.61 та ч.3 ст.62 Конституції України, норми ст.ст.245,251,278,280 КУпАП та судову практику ЄСПЛ щодо оцінки доказів при розгляді справ, суд приходить до висновку, що об`єктивні докази, які б достеменно та «поза розумним сумнівом» свідчили про вчинене (за обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серія ГП №372825 від 28.06.2019 року - як акті обвинувачення у вчиненні правопорушення) особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 правопорушення, в матеріалах справи відсутні і особою, яка ініціювала його процедуру притягнення до адміністративної відповідальності не доведені.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, виходячи з сукупності досліджених матеріалів справи та сукупності наданих сторонами доказів, виходячи з приписів статті 254 КУпАП та те, що про те, що початок ініціювання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка виражається у формі складення щодо особи відповідного протоколу повинен ґрунтуватися на наявних на час складання протоколу доказах, які підлягають перевірці в ході судового розгляду справи в ході процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності (яка повинна бути справедливою з точки зору Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року), а також оцінивши докази з позиції імперативних норм ст.ст.61,62 Конституції України та положень ст.ст.245,251,252 КУпАП, суд приходить до висновку, що в даний час не доведено належними доказами, які оцінюються судом з урахуванням принципу «поза розумним сумнівом» наявність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212-13 КУпАП виключно за обставин, що буквально викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серія ГП №372825 від 28.06.2019 року (який по суті є актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення) і можливість здобуття таких доказів на даний час вичерпана.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Тобто, за сукупності вищевикладених та встановлених обставин у їх взаємозв`язку, розпочате адміністративне провадження відносно громадянина ОСОБА_1 за ч.1 ст.212-13 КУпАП належить закрити в зв`язку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.61, ч.3 ст.62 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п.1 ст.247, ст.ст.7,251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі №525/909/19 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за ч.1 ст.212-13 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Великобагачанського районного

суду Полтавської області В.В.Хоролець