П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

26 жовтня 2019 року, о 10 год 30 хв, в м. Києві по вулиці Азербайджанська, 20/1, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_2 , починаючи рух заднім ходом був неуважний, не врахував дорожньої обстановки та не слідував за її зміною, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 який рухався позаду на паркові, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 10.9 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Також 26 жовтня 2019 року, о 12 год 10 хв, в м. Києві по вулиці Азербайджанська, 20/1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, результат 0,47 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судове засідання ОСОБА_1 неодноразово не з`явився будучи повідомленим про дату, час та місце судового засідання, свої правом надати письмові пояснення та докази не скористався.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Паливода В.П. також в судове засідання не з`явився, неодноразово подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному. Разом з тим, жодних доказів перебування ОСОБА_1 на лікарняному суду не надано, як і доказів реальної неможливості з`явитися в судові засідання, призначені на 27 листопада

2019 року та 09 грудня 2019 року особи, що притягується до адміністративної відповідальності або його представника.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, суд здійснив всі можливі заходи для дотримання прав ОСОБА_1 , проте, враховуючи строки розгляду справи про адміністративні правопорушення та паритетність дотримання інтересів інших учасників справи, суд розцінює поведінку ОСОБА_1 та адвоката Паливоди В.П. як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлене на безпідставне затягування судового процесу.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, врахувавши, що судом були вжиті всі передбачені законом заходи для виклику ОСОБА_1 до суду, який залучив для представництва та захисту своїх інтересів адвоката, який також не з`явився в судове засідання, суддя, з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглядати адміністративну справу у відсутність ОСОБА_1 за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до вимог частини 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, в розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії

ДПР18 №362568, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення п.10.9 ПДР України;

- схемою місця ДТП, що складена за місцем дорожньо-транспортної пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв`язку з чим з неї вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушила вищевказані положення ПДР України;

- відомостями, що містяться у письмових поясненнях іншого учасника ДТП -

ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які кореспондуються з даними, що містяться у схемі ДТП.

- фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №362569, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення - керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду приладом «Драгер» становить 0,47 проміле, що є порушенням ПДР України;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 26 жовтня 2019 року, з яких убачається, що в присутності даних свідків ОСОБА_1 погодився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат тесту показав 0,47 проміле;

- роздруківкою тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», яка підтверджує факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, з показником вмісту алкоголю 0,47 ‰, яка містить підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами тестування;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 було виявлено позитивний стан сп`яніння - 0,47 ‰ алкоголю, який також містить підпис ОСОБА_1 , яким він засвідчив, що з результатами згоден;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 добровільно в присутності двох свідків пройшов огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», результат тесту показав 0,47 проміле ;

- розпискою ОСОБА_1 від 26 жовтня 2019 року, відповідно до якої він зобов`язався залишити за місцем стоянки свій автомобіль «Chevrolet Nubira», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від

29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1

ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положення ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 34, 40-1, 124, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: