Номер провадження: 33/813/1130/19
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Грушанського А.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника Грушанського Артема Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в сумі 384,20 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 21.05.2019 року о 02:55 год. він керував автомобілем «СУЗУКІ», н/з НОМЕР_1 , по вул. Академіка Корольова в м. Одесі з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Не погоджуючись із вказаною постановою, 01.08.2019 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Грушанський А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови та закриття провадження у справі апелянт зазначив, що суд залишив поза увагою те, що:

- ОСОБА_1 за кермом автомобіля не перебував, а до пояснень свідка ОСОБА_2 необхідно відноситись критично, оскільки він є зацікавленою особою - інспектором патрульної поліції;

- в постанові суд безпідставно зазначив, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, в той час як фактично співробітники поліції запропонували пройти такий огляд у відділенні поліції;

- крім пояснень упередженого свідка ОСОБА_2 , матеріали справи не містять будь-яких інших доказів перебування ОСОБА_1 за кермом та його пересадку на пасажирське місце.

Заслухавши пояснення захисника Недвиженка А.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За результатами перегляду справи про адміністративне правопорушення апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, оцінив усі долучені до матеріалів справи докази в сукупності, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №138962 від 21.05.2019 року (а.с. 1);

- протоколом про адміністративне затримання серії ОД №014575 (а.с. 3), з якого вбачається, що ОСОБА_1 21.05.2019 р. о 03:10 год. був затриманий та доставлений до Таїровського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для складення протоколу про адміністративне правопорушення та звільнений 21.05.2019 р. о 04:30 год.;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21.05.2019 року (а.с. 4, 5), згідно з якими вони були свідками відмови гр. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі;

- відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції (а.с. 6, 48), на яких зафіксовані як факти переслідування автомобілем патрульної поліції автомобіля «СУЗУКІ», н/з НОМЕР_1 , його зупинка і неможливість відчинити двері вказаного автомобіля працівниками патрульної поліції, так і факти відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, який зазначив, що 21.05.2019 р. він ніс службу у складі екіпажу та після вимоги про зупинку транспортного засобу «СУЗУКІ», н/з НОМЕР_1 , у зв`язку із несправністю фари водій зазначеного автомобіля на вимогу зупинитись не відреагував та почав переховуватись, внаслідок чого ним було здійснено переслідування транспортного засобу; після зупинки автомобіля він побачив, як водій ОСОБА_1 пересідає з місця водія на пасажирське місце На його прохання надати водійське посвідчення ОСОБА_1 відмовився та намагався покинути місце події, у зв`язку з чим ним були викликані додаткові екіпажі патрульних, здійснено адміністративне затримання гр. ОСОБА_1 та його доставлення до районного відділу поліції, де запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції допитаний в якості свідка інспектор 1 роти УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 26.11.2019 року дав аналогічні пояснення, із яких слідує, що в ніч на 21.05.2019 року, приблизно біля 03-х год. правопорушник ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом «СУЗУКІ», н/з НОМЕР_1 . У зв`язку із несправністю фари водій зазначеного автомобіля на вимогу зупинитись не відреагував та почав переховуватись, внаслідок чого ним було здійснено переслідування транспортного засобу.

Після зупинки автомобіля він та інший працівник поліції - інспектор УПП ОСОБА_3 побачили, як водій ОСОБА_1 пересідає з місця водія на пасажирське місце, інші три пасажири вийшли з машини із пасажирських сидінь. На його прохання надати водійське посвідчення ОСОБА_1 відмовився та намагався покинути місце події. У зв`язку з цим ним були викликані додаткові екіпажі патрульних, здійснено адміністративне затримання гр. ОСОБА_1 та його доставлення до районного Таїровського відділу поліції м. Одеси, де запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, однак останній відмовився в присутності двох свідків.

Також вказаний свідок суду апеляційної інстанції пояснив, що коли ОСОБА_1 був у Таїровському відділі поліції, йому телефонувала його знайома - також працівник поліції і давала йому поради, що потрібно говорити, щоб уникнути відповідальності по ст. 130 КУпАП.

Крім того, в суді апеляційної інстанції 26.11.2019 року також був допитаний в якості свідка ОСОБА_3 , який також суду дав аналогічні пояснення тим, які дав суду свідок ОСОБА_2 . Крім того, вказаний свідок пояснив, що правопорушник ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння і вів себе агресивно по відношенню до працівників поліції. Інші 3 особи, які переміщались у вказаному автомобілі в якості пасажирів, намагались перешкодити працівникам поліції затримати ОСОБА_1 і доставити його в Таїровський відділ поліції м. Одеси.

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд вважає зазначені показання свідків правдивими і обгрунтованими, та такими, що підтверджуються іншими наявними у справі доказами.

Так, як вбачається з відеозапису, який долучений до матеріалів справи, автомобіль «СУЗУКІ», н/з НОМЕР_1 , намагався уникнути зупинення його працівниками патрульної поліції і здійснював проїзд таким чином, щоб автомобіль патрульної поліції її не наздогнав і не зупинив.

Однак, автомобіль патрульної поліції все ж наздогнав автомобіль «СУЗУКІ», н/з НОМЕР_1 , однак працівники патрульної поліції не змогли відкрити двері автомобіля «СУЗУКІ», н/з НОМЕР_1 , оскільки останні були зачинені із нутрі. Лише через деякий час із вказаного автомобіля, із пасажирських сидінь вийшли 3 особи, а потім і правопорушник ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, який заперечував той факт, що він керував зазначеним транспортним засобом.

При цьому, апеляційний суд виходить із того, що у разі, якби за кермом автомобіля «СУЗУКІ», н/з НОМЕР_1 , перебувала особа не в стані алкогольного сп`яніння, тобто не ОСОБА_1 , то вказаний автомобіль зупинився б на першу вимогу працівників патрульної поліції, не намагався б приховатися від працівників поліції і в ньому не зачинялись би двері із нутрі.

Проте, адвокат Грушанський А.В., який подавав апеляційну скаргу і представляв інтереси правопорушника ОСОБА_1 в судових засіданнях 02.09.2019 року і 22.10.2019 року, не міг суду пояснити такі дії правопорушника ОСОБА_1 .

В судове засідання, призначене на 26.11.2019 року, вказаний адвокат Грушанський А.В., рівно як і правопорушник ОСОБА_1 , не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання через адвоката Грушанського А.В. - в судовому засіданні 22.10.2019 року (а.с.58-59).

Також до суду апеляційної інстанції не з`явились свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , які були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 138962 від 21.05.2019 року, будучи неодноразово викликані до суду апеляційної інстанції для дачі показань, про причини неявки суд не повідомили (а.с.25-30, 37-45, 49-56).

Таким чином, всі зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про правдивість показань свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а також про обгрунтованість протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 138962 від 21.05.2019 року, а також про законність і обгрунтованість оскаржуваної постанови суду.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується із доводами апелянта про упередженість пояснень вищевказаного свідка ОСОБА_2 та неможливість прийняття їх до уваги і наголошує на тому, що такі пояснення є логічними та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами винуватості ОСОБА_1 , що свідчить про їх правдивість та не дає підстав апеляційному суду відноситись до них критично.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що доказами, які містяться у справі підтверджена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненому правопорушенні повністю доведена, а висновок районного суду про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Грушанського А.В. в інтересах ОСОБА_1 та скасування законної і обґрунтованої постанови суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Грушанського А.В. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 24 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда