Провадження № 33/824/982/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130КУпАП
ПОСТАНОВА

04 лютого 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 21.10.2018 року близько 21 години 00 хвилинОСОБА_2 перебуваючи в м. Києві по вул. Борщагівська, 154-А, керував автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР.

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2018 року по справі №759/17267/18 та закрити справу.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова судді винесена 14.12.2018 року, а апеляційну скаргу подано до суду 30.01.2019 року, тобто після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.

Одночасно з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2018 року, яке мотивовано тим, що копія оскаржуваної постанови була отримана ним лише 04.01.2019 року і у зв'язку з новорічно-різдвяними святами було складно знайти фахівця з юриспруденції.

Однак, вказана обставина не може бути визнана судом апеляційної інстанції як поважна, виходячи з наступного.

05.11.2018 року ОСОБА_2 в телефонному режимі було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього призначено на 13 годину 00 хвилин 22.11.2018 року /а. с. 9/.

20.11.2018 року ОСОБА_2 до Святошинського районного суду м. Києва було подано заяву про відкладення розгляду справи щодо нього /а. с. 10-12/.

22.11.2018 року ОСОБА_2 повторно, в телефонному режимі, було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього відкладено на 12 годину 40 хвилин 14.12.2018 року /а. с. 13/.

13.12.2018 року ОСОБА_2 до Святошинського районного суду м. Києва було вдруге подано заяву про відкладення розгляду справи щодо нього /а. с. 14-27/.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_2 було відомо про наявність справи про адміністративне правопорушення щодо нього.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності).

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 був обізнаний з тим, що стосовно нього Святошинським районним судом м. Києва розглядається справа про адміністративне правопорушення та він в розумні інтервали часу міг вжити заходів щодо того, щоб дізнатися про її результати та отримати копію постанови, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об'єктивних причин для поновлення пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв'язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Окрім того, як убачається із матеріалів адміністративної справи, клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2018 року вже було предметом розгляду апеляційного суду 22.01.2019 року, в результаті якого суддею винесено постанову про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження /а. с. 38-39/.

Подаючи вдруге до апеляційного суду апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 не навів вагомих підстав через які він не мав можливості оскаржити рішення в передбачений Законом строк та не надав доказів поважності пропуску строку, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2018 року, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Суддя О.М. Капічон