Справа № 404/391/19
Номер провадження 3/404/142/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, українця, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 26.11.2018 року о 16-45 год., ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Кропивницький, вул. Тиха, 36 вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство в сімї психологічного характеру, а саме висловлювався у його бік нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди його психічному здоровю, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що проживає разом з батьком та сином (11 років). Після смерті матері, 2 роки тому, батько знайшов собі іншу жінку, тому намагається виселити його з будинку. Крім того, батько обманним шляхом заволодів спадковим майном, що залишилося від матері ОСОБА_1

Щодо обставин справи, пояснив, що дійсно 26.11.2018 року біля 16-45 год. перебував вдома в стані алкогольного спяніння, із-за чого батько почав його ображати, на неодноразові вимоги припинити сварку, батько навпаки розпалював конфлікт. Внаслідок чого, ОСОБА_1 дав батьку ляпаса, після чого він викликав працівників поліції. ОСОБА_1 пояснив, що вважає себе не конфліктним чоловіком, у виниклій ситуації винен тільки батько.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю не доведеною його вину у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї. З наведеного убачається, що обєктивна сторона правопорушення передбачає наявність обовязкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сім'ї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім'ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Так, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 26.11.2018 року о 16-45 год., ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: м. Кропивницький, вул. Тиха, 36 вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство в сімї психологічного характеру, а саме висловлювався у його бік нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди його психічному здоровю

Так, на підтвердження фактів зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду надано письмові пояснення та заява ОСОБА_2, в якій він просить притягнути до відповідальності його сина, який вчиняє домашнє насильство.

Проте, доказів того, що саме ОСОБА_1 своїми одноособовими діями впливав на психіку заявника та, що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода його фізичному чи психічному здоров'ю матеріали справи не містять. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що сварка була спровокована саме батьком, що в них є відкритий конфлікт з приводу спадкового майна, що ще раз вказує на сумнівність описаного конфлікту в матеріалах справи. ОСОБА_2 не звертався за медичною допомоги чи для документування побоїв.

За таких підстав, надані на розгляд матеріали, у розумінні до вимог п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров'ю.

Таким чином, матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 173-2 КУпАП у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3