Справа № 265/7993/19
Провадження № 3/265/3081/19
П О С Т А Н О В А

05 грудня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, ІПН НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 13.11.2019 року о 17-13 годині, знаходячись за місцем свого мешкання, у будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її бік нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення. Однак останній до суду не прибув, про причини неможливості явки не повідомив, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який знав, що справа розглядатиметься Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, однак своїм обов`язком явки до суду за викликом знехтував.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. № 2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Провина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами перевірки заяви ОСОБА_3 , зокрема відеозаписом.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, провина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення доведена, в його діях є наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, оскільки він вчинив психологічне насильство, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

При призначенні стягнення суд бере до уваги характер правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, пом`якшувальні і обтяжливі провину правопорушника обставини, його особу і відношення до скоєного,

Керуючись ст.ст. 40-1, 173-2 ч.1, 221, 283-285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КпАП України, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

На постанову може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня винесення шляхом подачі апеляції до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя.

Суддя Міхєєва І.М.