ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/142/19Суддя по 1 інстанції: Рябуха Ю.В.
Справа № 712/4495/19 Категорія: ч.1 ст.183-1 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції: Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Демчика В.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 год., -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 57357372 від 15.03.2019, ОСОБА_1 починаючи з 06.02.2018 та станом на 01.03.2019 має заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, яка становить 49 941,86 грн.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2019 та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі вказує, що з моменту набрання чинності 06.02.2018 ст.183-1 КУпАП він сплачував необхідні кошти на рахунок ДВС, що підтверджується квитанціями, а заборгованість за цей період, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, відсутня, а наявна заборгованість за інші періоди, до набуття чинності даною нормою, що не підпадає під її дію.

Звертає увагу на те, що він хворів, перебував на стаціонарному лікуванні, тому не мав доходу, тільки після того як одужав, почав працювати та вчасно сплачувати борг по аліментах. Дана обставина могла призвести до виникнення боргу, але на думку апелянта, борг не міг перевищити шість місяців від дати набрання чинності ст.183-1 КУпАП.

Крім того, апелянт вказує, що участі у розгляді справи в місцевому суді він не брав та не був належним чином повідомлений про її розгляд, копію постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2019 отримав 11.07.2019, тому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження даної постанови.

Також вказує, що він є учасником бойових дій, тому судом безпідставно стягнуто з нього судовий збір.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Демчика В.І. про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суд на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, поклавши в основу прийнятого по справі рішення дані протоколу про адміністративне правопорушення №57357372 від 15.03.2019.

Так, згідно виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.10.2018, змінно спосіб та розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2013 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлено їх у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, - на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

05.10.2018 державним виконавцем Придніпровського ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Дьо Л.С. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 711/2013/18, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 01.10.2018.

Згідно довідки-розрахунку державного виконавця заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів, станом на 01.03.2019, становить 49941,86 грн.

Також із даної довідки вбачається, що сума аліментів, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 щомісячно становить 2047,75 грн.

Доводи апелянта про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.183-1 КУпАП з огляду на відсутність об`єктивної сторони є безпідставними.

Диспозиція ст.183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017, що набрав законної сили 06.02.2018 року встановлено адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на наведене, за загальним положенням, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом. Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність і саме тому, мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє відображення і в ст.7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Враховуючи викладене, оскільки ст.183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Таким чином, період несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 та розрахунку заборгованості доданого до нього, період несплати аліментів виник, як до так і після набрання чинності ст.183-1 КУпАП.

Як вже було зазначено вище, із даної довідки-розрахунку вбачається, що сума аліментів, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 щомісячно становить 2047,75 грн., тобто за період з 06.02.2018 по 15.03.2019 він повинен був сплатити 27215,29 грн.

Тобто, у ОСОБА_1 виникла заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Отже, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.183-1 КУпАП, а тому суд першої інстанції правомірно притягнув його до адміністративної відповідальності.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що з моменту набрання чинності, 06.02.2018, ст.183-1 КУпАП він сплачував необхідні кошти на рахунок ДВС, що підтверджується квитанціями, а заборгованість за цей період, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців відсутня.

Однак дані доводи апелянта спростовуються наданими самим апелянтом квитанціями, які прийняті та досліджені апеляційним судом, з яких вбачається, що дійсно ним сплачувалися кошти на погашення заборгованості по аліментах, однак сума сплачених коштів не впливає на сукупний розмір заборгованості, який перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Крім того, серед них є сплати за інші періоди, не визначені протоколом про адміністративне правопорушення.

Також не підлягають до задоволення доводи апелянта про те, що він як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору, на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки зазначеною нормою Закону визначено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, в свою чергу із даної справи про адміністративне правопорушення, порушення прав ОСОБА_1 не вбачається.

Вважаю, що призначене ОСОБА_1 судом першої інстанції адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, є достатнім для його виправлення та зміні не підлягає.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 29.05.2019 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження у справі, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба