Справа №621/2386/19
Провадження №3/621/374/19
Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бородавка К.П., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов зі Зміївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

Встановив:

За змістом протоколу від 26.07.2019 ОСОБА_1 23.07.2019 о 16.00 год. за місцем мешкання дружини ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно останньої насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягають у висловлюванні в її сторону нецензурної лайки та погрозу фізичної розправи, в наслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП, за якою складено протокол, передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Приписами п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII передбачено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст. 1 вказаного Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він не бажає розлучатись з ОСОБА_2 , тому приходить до неї миритись, 23.07.2019 він домашнього насильства не чинив, вони розмовляли та посварились, дружина викликала поліцію.

Зміст заяви та пояснень ОСОБА_2 , долучених до протоколу від 26.07.2019, не доводить факту вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства за обставин, викладених в протоколі, саме 23.07.2019.

За змістом письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу від 26.07.2019, він за місцем проживання скандали не влаштовує.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Суддею також враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 ), за якою суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суддя зазначає, що за відсутністю доказів завдання чи можливості завдання ОСОБА_1 потерпілій 23.07.2019 своїми діяннями шкоди її фізичному або психічному здоров`ю, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КК України.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області.

Суддя К.П. Бородавка