Справа №591/6395/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є. В.
Номер провадження 33/816/469/19 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного м. Суми, від 17 жовтня 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного м. Суми, від 17 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Згідно постанови судді, 6 жовтня 2019 року, о 16 год. 57 хв., у м. Суми по вул. Прокоф`єва, поблизу будинку № 44/2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння. При цьому, на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 у поданій апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 зазначає, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння без відповідного керування транспортним засобом, на його думку, не є правопорушенням, передбаченим ст. 130 КУпАП, оскільки, відповідальність за порушення п. 2.5 ПДР настає тільки за ст. 126 КУпАП, а протокол за порушення п. 2.9 ПДР відносно нього не складався, а тому він взагалі не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Також ОСОБА_1 вказує, що оскаржуваною постановою, від 17 жовтня 2019 року, він не був визнаний винним за скоєння правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому, на переконання ОСОБА_1 , він не може бути притягнутий до відповідальності.

Вказує ОСОБА_1 і про те, що при описаних вище обставинах під час його зупинки та під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення він неодноразово заявляв, що поспішає до хворої матері, яка йому зателефонувала та попрсила його допомоги, бо має підвищений тиск та відчуває напади задухи, а тому він не мав можливості на момент зупинки пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 стверджує, що взагалі не вживає ні наркотиків, ні алкоголю та 8 жовтня 2019 року пройшов відповідний огляд, який підтвердив негативний результат на визначення опіатів у ОСОБА_1 .

Крім того ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури вимоги пройти обстеження та спростовує факт вимоги працівників поліції пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Окрім цього ОСОБА_1 наголошує, що його було позбавлено права на захист, оскільки оскаржувану постанову було винесено без його участі, при цьому не було з`ясовано причини його неявки до суду та не було надано ОСОБА_1 можливості дати свої пояснення та отримати належний захист.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення підтверджуються доводи ОСОБА_1 про те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 присутнім не був, так як не був належним чином повідомлений судом про час, місце та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції розгляд справи був здійснений з порушенням вимог ст. ст. 245; 268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим здійснив судовий розгляд без участі ОСОБА_1 , враховуючи, що ОСОБА_1 знає про час та місце здійснення судового розгляду і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляд справи з тих чи інших причин.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки за таких обставин судового розгляду було порушено право на захист ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 277 - 2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата та місце розгляду справи.

Оскільки суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 277 - 2 КУпАП, не повідомив ОСОБА_1 , як особу, відносно якої буде здійснюватись судовий розгляд справи, про час та місце судового розгляду справи, та здійснив судовий розгляд без його участі, то тим самим суд першої інстанції допустив порушення права на захист ОСОБА_1 , що є підставою для визнання постанови судді, про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення, не законною та такою, що належить до скасування.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи постанову судді за наведених підстав, у той же час вважає необхідним, відповідно до ст. 294 КУпАП, прийняти нову постанову.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, піддавши аналізу дослідженні у ході апеляційного розгляду справи докази, суд апеляційної інстанції вважає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому обставини події правопорушення, вказані у протоколі, визнаються судом апеляційної інстанції, як такі, що знаходять своє підтвердження при дослідженні судом інших доказів.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що із відеофіксації обставин події, від 6 жовтня 2019 року, вбачається, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та огляду автомобіля належного ОСОБА_1 було виявлено використані шприці імовірно із вмістом наркотичної речовини, а тому у працівників поліції було достатньо підстав вважати, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння.

З пояснень самого ОСОБА_1 у ході апеляційного розгляду та дослідження пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 2 - 3 ), файлом відеофіксації події, судом апеляційної інстанції було встановлено, що 6 жовтня 2019 року, о 16 год. 57 хв., в м. Суми, по вул. Прокоф`єва, поблизу будинку № 44/2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння. При цьому, на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що вина ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП доведена в повному обсязі.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вказано п. 2.5 Правил дорожнього руху України, як на підставу визнання незаконним складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, то таке посилання суд апеляційної інстанції знаходить таким, що не впливає на встановлений факт відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненому його доводи щодо того, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вказана обставина не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що він пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки такий огляд ОСОБА_1 проходив вже після оформлення протоколу, та окрім цього вказаний огляд ОСОБА_1 пройшов тільки через дві доби.

Суд апеляційної інстанції вважає, що за наведених обставини проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, результати такого огляду необхідно вважати недопустимими.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вимог ст. ст. 33 - 35; 38; 130 ч. 1 КУпАП, урахувавши характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особи ОСОБА_1 , пом`якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КупАП, буде сприяти запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Керуючись ст. ст. 285; 294; 130 ч. 1 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Зарічного районного м. Суми, від 17 жовтня 2019 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України, відносно ОСОБА_1 , у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, скасувати з прийняттям нової постанови.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуОлійник В. Б.