Номер провадження: 33/813/922/19
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

секретаря - Сороколет Ю.С.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

його захисника Судакова Валерія Валерійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Судакова Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 10 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 10 грудня 2018 року визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік (а.с.13-14).

Відповідно до постанови 09 листопада 2018 року о 05год. 15хвил. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ssang Yong Rexton, н/з НОМЕР_1 , по вул. Катерининській, 7 в м. Одесі з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 січня 2001 року (далі - ПДР).

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Захисник Судаков В.В. в інтересах ОСОБА_1 на вказану постанову подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до районного суду.

При цьому, апелянт посилається на те, що:

- справу розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 , без належного повідомлення про час і місце слухання справи;

- недоведені обставини, зазначені в протоколі, які суд вважав доведеними:

1) поліцейський не надав документацію щодо приладу алкотесту,

2) ОСОБА_1 пропонував поїхати до медичного закладу, після цього поліцейський заявив, що він відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, сів в машину та поїхав;

3) працівник поліції залишив місце події без складання протоколу;

- в протоколі не зазначено про вилучення посвідчення водія;

- всупереч ч.1 ст.265-2 КУпАП поліцейський не затримав транспортний засіб ОСОБА_1 (а.с.18-21).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Судаков В.В. підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків: ОСОБА_2 , інспекторів поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали даної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що 09 листопада 2018 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Вказані обставини суд вважав встановленими на підставі:

-протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №154562 від 09 листопада 2018 року (а.с.3);

-письмових пояснень понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.5,6);

-відеозаписів зі CD-диску (а.с.7).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вищевказаним нормам права.

Доводиапеляційної скарги про те, що справу розглянуто за відсутністю ОСОБА_1 , без належного повідомлення про час і місце слухання справи, не беруться до уваги з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вживав всі необхідні заходи для належного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме:

- була надіслана судова повістка про розгляд справи 10 грудня 2018 року на адресу, зазначену у протоколі (а.с.9),

- був направлений запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 , відповідно до якого останній в м.Одесі та Одеській області не значиться (а.с.10),

- повідомлявся через оголошення на сайті Приморського районного суду м.Одеси про розгляд справи 10 грудня 2018 року (а.с.12).

Крім того, адреса місця проживання ОСОБА_1 , яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, співпадає з адресою, вказаною його захисником Судаковим В.В. при подачі апеляційної скарги, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.3, 18). На дану адресу і була направлена судова повістка (а.с.9).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що на час складання протоколу він проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Між тим, апеляційним судом встановлено, що за вказаною адресою розташований медичний заклад.

Тому доводи скарги про те, що ОСОБА_1 не був своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справ, є безпідставними.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захиснику, який приймав участь у судових засіданнях, в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст.268 КУпАП, чим відновлено їх право на участь в судовому розгляді.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять належних доказів, якими доводиться вина ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції до уваги не приймає.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які викладені вище та свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, були також підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідків: інспекторами поліції ОСОБА_7 С ОСОБА_8 С ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Обидва інспектора поліції стверджували, що 09 листопада 2018 року патрулювали біля закладу «Гранат», водій ОСОБА_1 був зупинений, оскільки порушив ПДР (при зупинці автомобіля не ввімкнув правий сигнал повороту), розпочали діалог і помітили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився пройти тест на приладі Драгер у присутності понятих та їхати у заклад охорони здоров`я. Також на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб).

Апеляційний суд був позбавлений можливості допитати понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проживаючих у м.Херсоні та Херсонській області, які на неодноразові виклики в суд не з`явилися та про причини неявки не повідомили.

Разом з тим, їх письмові пояснення узгоджуються з іншими доказами у справі протоколом про адміністративне правопорушення та свідченнями наведених вище інспекторів поліції, а тому апеляційний суд вважає їх (письмові пояснення) належними, допустимими та достовірними доказами.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції за клопотанням захисника ОСОБА_9 В.В. був допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , який посилався на те, що в ніч на 09 листопада 2018 року він з друзями відпочивав в закладах «Центр Бар» та «Гранат», які знаходяться на Катериненській. Біля 5-ї години ранку за ними під`їхав ОСОБА_1 , щоб розвести їх по домам. Однак, їх зупинила поліція, та запропонувала ОСОБА_1 пройти тест на Драгер. Документи, які підтверджують справність ОСОБА_10 , поліцейські не надали, тому ОСОБА_1 пропонував поїхати до медичного закладу. Після чого поліцейські сіли в машину та поїхали.

До пояснень свідка в частині того, що ОСОБА_1 не вживав спиртного та приїхав до їх компанії о 5-ій годині ранку для того, щоб розвести по домам, апеляційний суд ставиться критично. ОСОБА_2 є другом ОСОБА_1 (з його слів знайомі 2 роки), який в той день вживав спиртні напої та перебував в стані алкогольного сп`яніння. З наявних в матеріалах справи відеозаписів видно, що особи з якими був ОСОБА_1 , в тому числі, ОСОБА_2 , поводили себе зухвало, у весь час задавали одні і ті ж самі питання працівникам поліції, перебивали та сперечалися з ними. ОСОБА_1 спочатку не хотів відчиняти двері працівникам поліції, потім надавати свої водійські посвідчення (у зв`язку з чим був складений протокол за ст.126 КУпАП) та не міг зрозуміти, чому йому зупинили, хоча інспектор поліції ОСОБА_3 неодноразово повторював причину зупинку, яка викладена вище.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що він працює на ринку «7 кілометр», який розташований за межами міста, в Овідіопольському районі Одеської області, та починає свій робочий день о 7-ій годині ранку.

Тому його версію про те, що він не вживав алкоголь та, рухаючись на роботу в районі залізничного вокзалу, о 5-ій годині ранку поїхав на вул.Катериненську для того, щоб розвести по домівках своїх друзів, які розважалися в різних кафе міста, де випивали спиртні напої, тобто мали гроші на таксі, апеляційний суд вважає надуманою.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 та його захисником не надано належних та допустимих доказів в підтвердження того, що працівники поліції залишили місце події без складання протоколу.

На думку суду, ці доводи спрямовані на уникнення відповідальності і умисне, свідоме спотворення дійсних обставин вчинення адміністративного правопорушення.

Суд також вважає, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, інспектором поліції не було допущено таких порушень, які б вказували на їх незаконність і були підставою для закриття провадження у цій справі. А тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Апеляційний суд не бере до уваги посилання апелянта на те, що працівник поліції неправомірно та безпідставно склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, тобто скоїв злочин, передбачений ст.365 КК України (перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу), оскільки ОСОБА_1 , з листопада 2018 року дотепер, навіть після укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом Судаковим В.В. у червні 2019 року, із заявою про скоєння інспекторами поліції злочину до компетентних органів не звертався.

Доводи апелянта про те, що всупереч ч.1 ст.265-1, ч.1 ст.265-2 КУпАП поліцейський не затримав транспортний засіб ОСОБА_1 , є безпідставними, оскільки законом не передбачено, що в разі складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язковим відсторонення від керування транспортним засобом, також не відсторонення від керування транспортним засобом не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та не є свідченням того, що у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Посилання захисника Судакова В.В. в апеляційній скарзі на ст.293 КУпАП є помилковими, оскільки виключний перелік повноважень апеляційного суду встановлений статтею 294 КУпАП, серед яких у суду апеляційної інстанції відсутнє право направляти справу на новий розгляд до місцевого суду.

З огляду на викладене, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на належних та допустимих доказах, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст.280, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 10 грудня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Г.Я.Колесніков

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я.Колесніков