пр. № 3/759/7923/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

18.07.2019 року о 23.10 годин, ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свої бабці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фізичне та психологічне насильство, а саме ображав нецензурною лайкою та бив останню, в наслідок чого могло бути завдано шкоду фізичному та психічному здоров`ю потерпілих.

Крім цього, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 545162 від 19.07.2019 року вбачається, що 18.07.2019 року о 23.10 годин, ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , поводив себе неадекватно, буянив, образливо чіплявся до громадян, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, погрожував своїй матері ОСОБА_3 , на законну вимогу поліцейського УПП в місті Києві ДПП капрала поліції Павлишина М.П. припинити адміністративне правопорушення, а саме образливо чіплятись до громадян, а також погрожувати своїй матері, ОСОБА_1 не відреагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, погрожував фізичною розправою.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою, зазначеною в протоколі. Постановою судді від 02.08.2019 року адміністративні протоколи були повернуті до Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції для належного оформлення та забезпечення явки особи у судове засідання разом з поданням до суду матеріалів, однак ОСОБА_1 до суду доставлено не було. Крім цього, постановою судді від 12.11.2019 року до ОСОБА_1 було застосовано примусовий привід через органи поліції для забезпечення його присутності у судовому засіданні, однак постанова суду виконана не були, про причини не виконання суд не повідомлено. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Разом з цим, ОСОБА_1 не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи той факт, що судом було вжито всіх передбачених законом заходів з метою забезпечення присутності ОСОБА_1 в судовому засіданні, які результату не дали, суддя вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Суддя, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення дій фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могло бути завдано шкоду фізичному та психічному здоров`ю потерпілих.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 545161 від 18.07.2019 року, в яких зафіксовано обставини адміністративного правопорушення; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , в яких остання зазначила, що її унук ОСОБА_1 , знаходячись у неадекватному стані, погрожував та бив її та свою матір; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що 18.07.2019 року вживав алкогольні напої та повернувшись до дому, у нього виник конфлікт з його матір`ю, в ході якого він словесно ображав її, виражався нецензурною лайкою та застосовував фізичну силу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки адміністративне правопорушення було вчинено 18.07.2019 року, а матеріали справи надійшли до суду після належного оформлення лише 24.10.2019 року та на момент розгляду справи сплинув строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , провадження у справі підлягає закриттю.

При цьому, підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП не вбачається, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 545162 від 19.07.2019 року, до суду не надано. Крім цього, ОСОБА_1 не надав будь-яких пояснень з приводу зазначеного протоколу.

Судом вжиті всі передбачені законом заходи для забезпечення присутності ОСОБА_1 при розгляді даної справи, проте забезпечити його присутність не вдалось, тому суд позбавлений можливості відібрати у ОСОБА_1 пояснення, вислухавши його версію подій.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких підстав, керуючись принципами презумпції невинуватості та диспозитивності, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП не підтверджена достатніми та допустимими доказами, тобто не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 173-2, ст. 185, 245, п. 1, 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 268, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя С.В. Степанова