Єдиний унікальний номер № 225/7304/18
Провадження № 3/225/42/2019
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

1 лютого 2019 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В.,

за участю

секретаря Бондарчук Т.І.,

інспектора поліції ОСОБА_1,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3,

розглянувши матеріали, які надійшли від Торецького відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 29 листопада 2018 року о 17 год. 00 хв. в м. Торецьку по вулиці 51 Армії, керував транспортним засобом, ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, незвязна розмова, хитка хода. Від продування газоаналізатору «Драгер» та проходження медичного огляду в установленому законом порядку на виявлення стану алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому пояснив, що він не керував автомобілем, тому відмовився проходити огляд на стан спяніння.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позицію ОСОБА_2 Суду зазначив, що вважає протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням правил його складання, докази містять протиріччя та оформлені неналежним чином.

Незважаючи на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вину не визнав, приходжу до висновку, що в ході судового розгляду його вина знайшла своє підтвердження.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 353814 від 29.11.2018 року зафіксований факт керування ОСОБА_2 29 листопада 2018 року о 17 год. 00 хв. в м. Торецьку по вулиці 51 Армії транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, а головне, факт відмови від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються поясненнями інспектора поліції ОСОБА_1, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Також, в судовому засіданні був оглянутий відеозапис, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності свідків.

Крім цього в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння до ЦМЛ. м. Торецька, яке також підтверджує факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння.

Сам ОСОБА_2 в своїх поясненнях в судовому засіданні не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, пояснюючи тим, що він не керував транспортним засобом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачений ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008р №1103, якою затверджено «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»; спільним Наказом МВС та МОЗ України віл 9 листопада 2015р. № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», самої Інструкцією.

Оскільки на підставі доказів судом встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, але він відмовився в присутності двох свідків, приходжу до висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому суд не погоджується з позицією ОСОБА_2 невизнання вини, оскільки його показання спростовуються сукупністю доказів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Інспектор поліції ОСОБА_1 суду пояснив, що декілька раз пропонував ОСОБА_2 пройти огляд для визначення стану алкогольного спяніння, оскільки у нього були явні ознаки алкогольного спяніння, але він відмовився.

Даний факт підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які в суді пояснили, що були присутні в той момент, коли працівник поліції пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння, але останній категорично відмовився.

При цьому свідки зазначили, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом, у нього були явні ознаки алкогольного спяніння (запах алкоголю, незвязана розмова), вів себе зухвало, ображав присутніх, висловлювався нецензурною лайкою.

Дані показання інспектора та свідків підтверджується відеозаписом, який проводив інспектор поліції ОСОБА_8

Отже, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 обрав таку позицію з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

При цьому суд не погоджується з доводами захисника, який посилався на допущені інспектором поліції порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також на докази, які оформлені з порушенням порядку, оскільки судом не встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення та докази, складені з грубим порушенням, передбаченим КУпАП.

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь провини ОСОБА_2, а саме вину не визнає, не працює, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбачене відповідною статтею КУпАП.

Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», із змінами, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, призначивши покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв