АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/59/19 Справа № 695/3059/18 Головуючий по 1 інстанції Смоляр О.А.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2019 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352, 40 грн.

З постанови місцевого суду вбачається, що ОСОБА_3 14.09.2018 року о 00 год. 30 хв. по вул. Партизанській в м. Золотоноша керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції від 07.12.2018 року, як незаконної, такої, що не ґрунтується на законі та фактичних обставинах справи, із закриттям провадження щодо нього.

Зокрема, апелянт, посилаючись на вимоги ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням вказаних норм закону.

Стверджує, що під час зупинки працівниками поліції був тверезим та від проходження медичного огляду на стан сп'яніння не відмовлявся. Протокол про адміністративне правопорушення був складений по вул. Січова, 3, в м. Золотоноша, що є офіційною адресою Золотоніського МВУМВС України в Черкаській області. Скаржник зазначає, що він ні у примусовому порядку, ні добровільно не був 14.09.2018 року у нічний час біля будівлі і в самій будівлі Золотоніського МВУМВС. Свідків, які зазначені у протоколі, ОСОБА_3 також не бачив.

Крім того, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що вони не були на місці зупинки автомобіля ОСОБА_3, не чули, щоб останньому пропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, протокол та пояснення підписали в приміщенні Золотоніського МВУМВС на прохання працівників поліції. Вказане підтверджується нотаріально посвідченими заявами зазначених осіб.

Апелянт також зазначає, що працівник поліції відповідно до вимог п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на місці зупинки, повинен був доставити його до найближчого закладу охорони здоров'я, якому надано право проводити медичний огляд, однак, цього зроблено не було.

Крім зазначеного, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки 07.12.2018 року було оголошено вступну і резолютивну частини постанови, а повний її текст захисник ОСОБА_7 ОСОБА_4 отримав лише 21.12.2018 року.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 отримав копію постанови Черкаського районного суду від 07.12.2018 року 20.12.2018 року (а.с. 31), а апеляційну скаргу подано 27.12.2018 року (а.с. 39).

За таких обставин, суддя вважає, що апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі точного додержання законності, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, правильного і справедливого її вирішення, а постанова суду повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суддя на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, в основу прийнятого по справі рішення покладено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення Серія ОБ № 020987 від 14.09.2018; пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серія ОБ № 020987 від 14.09.2018, складеного інспектором СРПП № 3 Золотоніського ВП Бондаренком Я.О., ОСОБА_3 14.09.2018 о 00 год. 30 хв. по вул. Шевченка, Черкаська, Благовіщенська, Партизанська, керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп'яніння в медзакладі та за допомогою алкотестера «Драгер» відмовився в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно наданих інспектору СРПП № 1 Золотоніського ВП Худобі О.М. пояснень свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, 14.09.2018 року о 1 годині в м. Золотоноша по вул. Партизанській, вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків і в їх присутності водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 від огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера Драгер, а також у Золотоніський ЦРЛ, у встановленому законом порядку, відмовився. По даному факту відносно водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому свідки поставили свої підписи, засвідчуючи вище вказане.

Згідно пояснень ОСОБА_3, наданих ним як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, працівники поліції не зупиняли його автомобіль та він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки був тверезий, жодних свідків події не було, а протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено по причині особистих неприязних стосунків.

Повторно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх у сукупності, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З об'єктивної сторони дане правопорушення виражається, зокрема, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2018 року не зрозуміло, де саме було вчинено адміністративне правопорушення. Так, у ньому вказано, що ОСОБА_3 керував автомобілем по вул. Шевченка, Черкаська, Благовіщенська та Партизанська, а місцем складення протоколу зазначено м. Золотоноша, вул. Січова, 3, де знаходиться Золотоніський ВП ГУНП в Черкаській області.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які пояснили:

Свідок ОСОБА_10, що він їхав вночі 14.09.2018 року по м. Золотоноша, коли його зупинили працівники поліції і попросили засвідчити, що водій відмовляється від проходження огляду на стан сп'яніння. Хто саме відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння свідок не знає, йому цю людину не показували. Не бачив він і ОСОБА_3 На прохання поліцейського ОСОБА_5 поїхав до Золотоніського райвідділу УМВС, де підписав документи як свідок.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що 14.09.2018 року він працював у групі швидкого реагування, охороняв один із громадських закладів м. Золотоноша. До нього заїхали працівники відділу державної служби охорони та попросили бути свідком при відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Коли свідок під'їхав до якогось двору, йому вказали на якогось чоловіка і патрульний повідомив йому, що цей чоловік відмовляється від проходження огляду на стан сп'яніння. Потім свідок разом з патрульною поліцією поїхав до райвідділу, де розписався у протоколі та поясненнях. Чи відмовлявся ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння свідок особисто не чув.

Аналогічні пояснення вказаних свідків викладені і в їх письмових нотаріально посвідчених поясненнях від 14.12.2018 року, доданих апелянтом до апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції також було допитано свідка ОСОБА_11, який зазначив, що він є другом ОСОБА_3 і 14.09.2018 року був пасажиром автомобіля, яким керував ОСОБА_3 Коли ОСОБА_3 зупинили працівники поліції, він показав їм документи. Чи складався протокол щодо ОСОБА_3 та чи проводилась працівниками поліції відео зйомка свідок повідомити не може.

Для повного та об'єктивного розгляду справи судом апеляційної інстанції було направлено запит до Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області щодо надання відеозапису з нагрудних камер працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Згідно листа т.в.о. заступника начальника Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області № 380/65/04-2019 від 10.01.2019 р. надати відеозапис з реєстратора по факту складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 неможливо, оскільки відео фіксація не проводилась.

Крім того, в судове засідання неодноразово викликались, в тому числі і для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції із Золотоніським міськрайонним судом, інспектор СРПП № 3 Золотоніського ВП Бондаренко Я.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення, та інспектор СРПП № 1 Золотоніського ВП Худоба О.М., який записував пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 14.09.2018 року. Проте, вказані працівники поліції не з'явились в судові засідання та про причини своєї неявки не повідомили, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості перевірити відповідність обставин занесених в протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3

Як зазначено в ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є те, що вину обвинуваченого має бути доведено поза межами розумного сумніву.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, обставинами, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Оскільки в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення будь-яких об'єктивних даних, що ОСОБА_3 відмовився від проходження встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто вчинив об'єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не здобуто, суддя вважає, що обставини, за якими ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою суду від 07.12.2018 року наявними та дослідженими доказами не доведені, а тому, поза розумним сумнівом свідчити про те, що останній скоїв правопорушення, підстави відсутні.

З огляду на наведене, апеляційні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі і у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити, постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба