Провадження № 33/824/108/19 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

захисника АлександровД.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Александрова Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2018 року, якою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, ОСОБА_4 07.06.2018 року о 04 год. 30 хв., в м. Києві по вул. М.Приймаченко 1/27 керувала транспортним засобом «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, незв'язне мовлення, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2018 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік.

В апеляційній скарзі адвокат Александров Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_4 та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що громадянка ОСОБА_4 не була водієм під час складання відносно неї протоколу в розумінні чинного законодавства, тому вона не може бути притягнута до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_4 та її захисник просили викликати у судове засідання свідків та поліцейського, який складав протокол, однак суд відмовив у задоволенні клопотання, суд не вжив необхідних заходів для встановлення всіх фактичних обставин по справі, виніс необґрунтовану постанову.

Також зазначає, що працівники поліції які оформлювали протокол, порушили процедуру огляду, а саме не пропонували пройти огляд на місці з використанням спецтехзасобів, не пропонували пройти огляд у ЗОЗ, а тому огляд є недійсним.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника Александрова Д.О., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_4 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп'яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді вислухав пояснення захисника, дослідив письмові докази у справі, та постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 335353 від 07 червня 2018 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, двома свідками та безпосередньо ОСОБА_4, якій були роз'яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

- в письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_4 07.06.2018 року о 04 год. 40 хв. від проходження огляду на стан сп'яніння, та жодних зауважень щодо правомірності дій працівників поліції як у письмових поясненнях, так і в протоколі не указали (а.с. 4);

- з відеозапису з нагрудної відеокамери працівників поліції вбачається, що водій ОСОБА_4 була зупинений в зв'язку з тим, що водієм були порушені Правила дорожнього руху, під час спілкування з нею були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а тому водію було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння як за допомогою приладу «Драгер» так і у медичній установі, від якого ОСОБА_4 відмовилась в присутності двох свідків (а.с. 2).

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.5 ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника Александрова Д.О. в апеляційній скарзі на те, що громадянка ОСОБА_4 не була водієм під час складання відносно неї протоколу в розумінні чинного законодавства, тому вона не може бути притягнута до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників поліції.

Крім того, в матеріалах провадження міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 961245 від 07.06.2018 року, відповідно до якого 7.06.2018 р. о 04.28 год. причиною зупинки водія ОСОБА_4 було те, що вона порушила п.9.2 б , а саме не користувалась світловим показником повороту при перестроюванні, чим скоїла адмінправопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.3).

Долучена до матеріалів справи заява свідка ОСОБА_8, в якій останній зазначає, що він працює в «таксі» і тієї ночі підвозив ОСОБА_4 та ще одну особу на АДРЕСА_2, та не бачив як хтось з них сідав за кермо будь-якого автомобіля, на думку апеляційного суду є неналежним доказом та спрямована на уникнення ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності.

Доводи захисника про те, що працівники поліції які оформлювали протокол, порушили процедуру огляду, а саме не пропонували пройти огляд на місці з використанням спецтехзасобів, не пропонували пройти огляд у ЗОЗ, спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_4 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_4 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 28 серпня 2018 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу захисника Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Александрова Дмитра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 28 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко