ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 30 жовтня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою технічною освітою, який є пенсіонером, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок в дохід держави.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 13:25 годин 20.08.2019 року, керуючи автомобілем марки «ZAZ Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі будинку №135 по вул. Донецьке шосе у м. Дніпрі, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не зменшив швидкість, не зупинився перед пішохідним переходом, через що здійснив наїзд на вказаних пішоходів. Внаслідок ДТП автомобіль отримав технічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода, пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову змінити та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вважає, що судом не встановлювались пом`якшуючі чи обтяжуючі обставини у відповідності до статей 34, 35 КУпАП.

З зазначеним видом адміністративного стягнення категорично не погоджується.

Вказує, що ОСОБА_4 , яка зазначена як потерпіла у справі, це його цивільна дружина, яка є свідком а не потерпілою.

Зазначає, що пішохідний перехід нерегульований і пішоходи по ньому ходять на власний розсуд, так і в цьому випадку пішоходи вагалась переходити чи ні після того, як ОСОБА_2 , і ОСОБА_3 почали переходити, пішли вже в притул перед його автомобілем і завдяки тому, що швидкість автомобіля була низька, він лише штовхнув останнього пішохода ОСОБА_3 , при цьому не наніс їй жодних тілесних ушкоджень.

В тому, що він не знизив швидкість перед пішохідним переходом, свою вину визнає, але в сукупності всіх обставин ДТП, також вважає обопільну вину як свою, так і пішоходів, які створили цю ситуацію.

Вважає, що позбавляти його на рік права керування транспортними засобами це занадто жорстка міра в даному випадку.

На думку апелянта, при обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд повинен був врахувати характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вказує, що вину визнав в повному обсязі, розкаявся. Зазначає, що за 39 років водійського стажу до адміністративної відповідальності не притягався, є пенсіонером і має на утриманні і догляду родича цивільної дружини, інваліда другої групи, автомобіль йому необхідний для його постійного переміщення до лікарні і на процедури. Керував транспортним засобом в тверезому стані. Потерпілі жодних претензій до нього не мають.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку ОСОБА_1 , який прохав задовольнити апеляційну скаргу, вважаю що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції вимог Закону щодо об`єктивності встановлення обставин події та доведеності вини ОСОБА_1 у скоєному,- дотримався.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 о 13:25 годин 20.08.2019 року, керуючи автомобілем марки «ZAZ Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в районі будинку №135 по вул. Донецьке шосе у м. Дніпрі, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не зменшив швидкість, не зупинився перед пішохідним переходом, через що здійснив наїзд на вказаних пішоходів. Внаслідок ДТП автомобіль отримав технічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю доведена: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №213337 від 26.08.2019 року; рапортом слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 20.08.2019 року; рапортами інспекторів ПП від 20.08.2019 року; протоколом огляду місця ДТП, схемою та фото-таблицею до нього від 20.08.2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 20.08.2019 року, ОСОБА_2 від 22.08.2019 року з яких вбачається, що приблизно о 13 годині 20 хвилин 20.08.2019 року водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «ZAZ Daewoo», наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу наїхав на ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , в результаті чого вони отримали незначні ушкодження у вигляді ссадна та подряпин. Сам ОСОБА_1 підтвердив покази потерпілих, свою вину визнав та розкаявся.

Докази було перевірено на їх допустимість, належність та достатність.

Отже, сумніву в достовірності винуватості ОСОБА_1 у скоєнні даного ДТП, не встанволено.

В той же час вважаю, що при визначенні виду і розміру стягнення, суд не врахував у повній мірі характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини те, що ОСОБА_1 є пенсіонером і має на утриманні і доглядає цивільну дружину, родича інваліда другої групи, а тому автомобіль йому необхідний для його постійного переміщення до лікарні.

Тому вважаю, що районним судом було призначено ОСОБА_1 занадто суворе покарання, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

А зв`язку з цим, вважаю необхідним постанову в частині призначення покарання, змінити, пом`якшити покарання, застосувавши штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 340 грн. Вважаю, що застосування саме такого стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових правопорушень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 30 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, в частині призначення покарання,- змінити.

Пом`якшити призначене покарання, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 340 грн..

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.