ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2563/18 Номер провадження 33/814/64/19Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 липня 2018 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 липня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на десять років.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою судді, 29.05.2018 року о 16 год 20 хв. в м. Кременчуці на вул. лейтенанта Дніпрова №82, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем SEAT CORDOBA д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 липня 2018 року щодо нього, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. Суд першої інстанції здійснив розгляд справи без його участі, належним чином не повідомивши його. При цьому, не було здійсненого жодного заходу для забезпечення його участі в судовому засіданні. Також, апелянт зазначає, що в день складення щодо нього протоколу, він не керував транспортним засобом, а сидів в нерухомому автомобілі, що можуть підтвердити свідки. Судом було грубо порушено положення КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи.

Позиції учасників судового провадження в апеляційному суді

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_1 13.08.2019 року отримав судову повістку про виклик до апеляційного суду в судове засідання, яке призначене на 13.09.2019 року на 09-30 годину, що засвідчив своїм підписом, тобто був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає можливим здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .. Крім цього, варто зазначити, що ОСОБА_1 , будучи неодноразово повідомленими про час та місце розгляду справи, неодноразово не з`являлись до суду апеляційної інстанції, що свідчить про його ігнорування судових викликів до суду для прийняття участі у розгляді справи. При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатньо даних для прийняття рішення у даній справі про адміністративне правопорушення.

Мотиви суду

Згідно положень ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вважаю, що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції правильно послався на протокол про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, рапорт інспектора роти №3 батальйону ОСОБА_7., в якому зазначено, обставини за яких вчинено адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився в їхній присутності пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського, а також на відомості про особу правопорушника, який, відповідно до довідки старшого інспектора з особливих доручень відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у м. Кременчуці ДПП Виходця Є. В., протягом року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а саме 10.07.2017 року та 21.12.2017 року.

В судовому засіданні місцевим судом перевірялися письмові пояснення інспектора ОСОБА_7. та свідків. Так, інспектор поліції ОСОБА_7. та свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

А тому висновок суду, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП є правильним.

Доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про відсутність складу, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, є непереконливими, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами та аргументами, що наведені у постанові судді.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на предмет того, чи керував він 29.05.2018 року о 16 год 20 хв. в м. Кременчуці на вул. лейтенанта Дніпрова №82 транспортним засобом - автомобілем SEAT CORDOBA д.н.з. НОМЕР_1 ( відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не заперечував), апеляційною інстанцією було повторно допитано інспектора ропи №3 БПП у м.Кременчуці УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_7., яка в судовому засіданні повідомила, що вона разом з інспектором ОСОБА_5 під час патрулювання помітили, що у транспортного засобу, який їхав попереду не працював «стоп-сигнал», прямуючи за цим транспортним засобом, повернувши на право, побачили, що цей автомобіль зупинився, після чого вона з інспектором ОСОБА_5 підійшла до даного автомобіля зі сторони водія та повідомила ОСОБА_1 про те, що транспортний засіб несправний. Під час спілкування помітила ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, підвищена жвавість рухів та ходи, звужені зіниці, які не реагують на світло, на її вимогу проїхати до медичного закладу для огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Також, досліджено відеозапис фіксації правопорушення, із якого вбачається, що працівники поліції, керуючи поліцейським автомобілем прямують головною дорогою, потім повертають направо та відразу зупиняються біля транспортного засобу марки SEAT CORDOBA д.н.з. НОМЕР_1 , підходять до даного транспортного засобу, та повідомляють ОСОБА_1 , який сидів за кермом автомобіля, про те, що транспортний засіб несправний, оскільки в ньому не працює «стоп-сигнал». ОСОБА_1 з цією технічною несправністю погодився. Надалі говорив, що не він керував даним транспортним засобом. Проте, в письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що на момент «зупинки» працівниками поліції автомобіль вже стояв 3-5 хвилин з вимкненим двигуном.

Вищенаведене доводить те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем SEAT CORDOBA д.н.з. НОМЕР_1 29.05.2018 року о 16 год 20 хв. в м. Кременчуці на вул. лейтенанта Дніпрова №82, який самостійно зупинився за даною адресою, після чого до нього відразу під`їхали працівники поліції, які підійшли до автомобіля, щоб повідомити водієві про технічну несправність автомобіля, ним виявився ОСОБА_1 , який технічну несправність не заперечував.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він 29.05.2018 року взагалі не керував автомобілем, повністю спростовуються показаннями інспектора поліції ОСОБА_7., свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з місця події вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані докази є досить вагомими у питанні доведення винуватості ОСОБА_6 та узгоджуються між собою.

Таким чином, приходжу до висновку, що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення.

Що стосується доводів апеляції про порушення прав особи, коли справа була розглянута за його відсутності, то суддею суду першої інстанції була надана цьому факту правильна оцінка з чим погоджується і апеляційний суд.

Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що судом неодноразово направлялися на адресу проживання ОСОБА_1 , останній до суду не з`являвся і тому розгляд справи переносився.

Окрім цього, ОСОБА_1 був обізнаний про те, що в провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області знаходяться матеріали справи про адміністративне провадження, а тому він мав об`єктивну можливість як особисто так і скориставшись послугами адвоката, приймати участь при розгляді справи, однак не скористався своїми правами.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, суд обґрунтовано розглянув матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у відсутності останнього, не порушуючи законні права та інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, звертаю увагу, що сам по собі факт розгляду справи за відсутності особи не є самостійною підставою для скасування судового рішення. Також, варто зазначити, що права ОСОБА_1 були відновлені в ході апеляційного розгляду. Йому була надана можливість вільно надавати докази, доводити перед судом їх обґрунтованість, проте, ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, що свідчить про небажання ОСОБА_1 нести відповідальність за вчинене та намагання затягнути розгляд справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КпАП України, оскільки останній протягом року двічі притягувався до адміністративної відповідальності.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови не вбачається, а тому постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.3 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.О.Рябішин