ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/3623/19 Суддя 1-ї інстанції: Курило В.О.
Провадження № 33/818/1244/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Мельника Івана Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.07.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, 21.05.2019 року близько в 22.38в м. Харкові по пр. Новобоварському, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyndai Santafe, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосуванням газоаналізатора Драгер 6820, у присутності двох свідків, результат огляду склав 2.19 проміле. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що 03.08.2019 року за допомогою кур`єрської служби ним було подано апеляційну скаргу. Станом на 30.08.2019 року жодних викликів до суду не надходило, а з сайту «Судова влада України» дізнався, що 19.08.019 року його апеляційну скаргу було повернуто.

30.08.2019 року було повторно подано апеляційну скаргу, яку 16.09.2019 року було повернуто, оскільки вона гуртувалась на положеннях КАС.

В апеляційній скарзі вказує, що матеріали справи повинні містити відомості щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння. Проте в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься відомостей про факт зупинки транспортного засобу під час руху, яким керував ОСОБА_1 , що також не підтверджується і поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тому вважає, що протокол про адміністративне правопорушення містить відомості лише, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, але немає відомостей про керування ним транспортним засобом, у зв`язку з чим вважає, що відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що наявний в матеріалах справи відеозапис не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №265657 такий відеозапис долучено не було. Також вказав, що в порушення вимог ст. 265-1 КУпАП водійське посвідчення працівниками поліції у нього не вилучалось. Посилається на те, що його відмова від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення свідчить про його незгоду з ним, та зазначає, що згідно його змісту не видно, чи було роз`яснено йому право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в разі незгоди з результатом огляду за допомогою технічного засобу. ( відео 0032 )

Також зазначає, що згідно наявного в матеріалах справи бланків пояснень свідків ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 не зрозуміло, чи виконані вони цими особами власноруч, а пояснення свідка ОСОБА_4 невідомо ким були відібрані.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Мельника І.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В судовому засіданні захисник Мельник І.В. зосередив увагу апеляційного суду, що в суді першої інстанції під звукозапис працівники поліції повідомили, що права ОСОБА_1 не роз`яснювали, копію протоколу не надавали, у зв`язку з тим, що він відмовився підписувати протокол, а у відібраних поясненнях свідка ОСОБА_4 відсутні підпис особи, яка його відібрала. Також послався на наявний в матеріалах справи відеозапис, який було надано працівниками поліції під час судового засідання, що на його думку є неприйнятним, оскільки працівники поліції допитувались не як свідки обставин, а як посадові особи. Крім того працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 право на захист. Останній повністю підтримав повідомлені його захисником обставини.

Апеляційний суд не вбачає підстав вважати неправильним рішення суду першої інстанції, оскільки згідно наявного в матеріалах справи відеозапису, відтвореного у судовому засіданні встановлено, що саме ОСОБА_1 керував Hyndai Santafe, державний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, та погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу в присутності двох свідків, і за результатом огляду було встановлено вміст алкоголю у видихуваному повітрі 2.19 проміле. Та відповідно до відеозапису останні цифри 0032 о 00:04:45 ОСОБА_1 було роз`яснено право пройти огляд в медичному закладі у разі незгоди з цим результатом, на що останній висловив згоду з результатом, при цьому відмовився від підписів. Також було встановлено, що ОСОБА_1 , були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та 268 КУпАП.

З цього ж відеозапису, встановлений факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Що стосується посилань про відсутність підпису особи яка відбирала пояснення у ОСОБА_4 , апеляційний суд до уваги не бере, оскільки згідно аркуша справи 11 відображено, що ці пояснення відібрані інспектором поліції Слєпутенко С.О . Апеляційному суду не надано переконливих доводів щодо сумніву у їх змісті та їх об`єктивності.

Також апеляційний суд відхиляє посилання щодо ніби то необ`єктивних письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з тієї причини, що вони викладені на заздалегідь заготовлених бланках, оскільки самі по собі такі посилання не свідчать про реальність цього твердження.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України, яким встановлена заборона керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Той факт, що ОСОБА_1 не було надано копію протоколу про адміністративне правопорушення не є підставою для скасування судового рішення, оскільки відображені в ньому відомості були судом перевірені, оцінені, і не спростовані, а ОСОБА_1 не був позбавлений права отримати його копію протягом до винесення судової постанови.

Враховуючи вище викладене, дії ОСОБА_1 не відповідали вимогам ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується тими доказами по справі, яким судом першої інстанції в постанові було надано повну та належну оцінку, та прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П.Цілюрик