КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 листопада 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно постанови, суд визнав доведеним, що 09.10.2019 року о 00 год. 20 хв., на вул. Антоновича, 164 в м. Києві, ОСОБА_1 керував автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», за результатами проведення якого у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в розмірі 0,33 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2019 року та закрити щодо нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, формально підійшов до вивчення обставин справи, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому апелянт посилається на порушення працівниками поліції вимог щодо порядку проведення його огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), оскільки після проведення поліцейським огляду на місці зупинки транспортного засобу на алкотестері «Драгер», він не погодився з його результатами, однак працівники поліції не забезпечили проведення його огляду у лікаря-нарколога, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП, а тому, відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, його огляд на стан алкогольного сп`яніння є недійсним.

Крім того, всупереч положень вищезазначеної Інструкції, в матеріалах справи відсутнє направлення його на огляд до медичного закладу з метою виявлення у водія стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що на думку апелянта, підтверджує порушення працівниками поліції встановленої процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння.

Також звертає увагу, що в складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він ( ОСОБА_1 ) керував автомобілем 09.10.2019 року о 00 год. 20 хв., в той час, як згідно наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, його огляд на стан сп`яніння був проведений між 00:03 год. і 00:07 год.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 09.10.2019 року серії ДПР18 №265564, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 1); даними проведеного тесту за допомогою приладу «DragerAlcotest 6820» (а.с. 2), за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено наявність алкоголю в розмірі 0,33 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), проведеного в присутності двох свідків, в якому ОСОБА_1 погодився з результатом проведеного огляду, що засвідчив власним підписом; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 4), в яких останні підтвердили результати проведеного тесту на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу; поясненнями самого ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, в яких останній не заперечував обставини вчинення ним правопорушення викладені в цьому протоколі та результати його огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager». При цьому ОСОБА_1 у протоколі (а.с. 1) зазначив, що зобов`язується залишити транспортний засіб на місці зупинки та не керувати ним протягом 24 годин, що підтверджує факт відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 5), які повністю підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, яким дана відповідна правова оцінка, а тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення поліцейськими порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так як після проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», він не погодився з його результатами, однак поліцейські не відвезли його на огляд до медичного закладу та посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення його на такий огляд, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно даних наявного у справі відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 5), поліцейським, в присутності двох свідків,було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі і перед проведенням огляду проінформовано водія про порядок застосування спеціального технічного засобу та роз`яснено наслідки відмови від проходження вказаного огляду.

Дані вказаного відеозапису повністю підтверджують обставини зазначені поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення та спростовують твердження апелянта ОСОБА_1 , що після проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», він не погодився з його результатами і на його вимогу працівники поліції нібито відмовились направити або доставити його до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння.

Також апеляційний суд вважає безпідставними і посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи направлення його на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки як вбачається з матеріалів справи, що також підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 5), водій ОСОБА_1 погодився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу та не заперечував результати проведеного огляду, а тому останній не направлявся поліцейським до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення такого огляду.

Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги про те, що його огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням процедури, передбаченої статтею 266 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що матеріали справи містять розбіжності щодо часу вчинення ним даного адміністративного правопорушення, так як в складеному стосовно нього протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він ( ОСОБА_1 ) керував автомобілем 09.10.2019 року о 00 год. 20 хв., в той час, як згідно наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, його огляд на стан сп`яніння був проведений між 00:03 год. і 00:07 год., апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ці обставини не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки цей стан було зафіксовано у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» і об`єктивно підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції та іншими наявними в матеріалах справи доказами.

За наведеним, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Справа№33/824/4479/2019 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий в суді І інстанції: Єсауленко М.В.

Головуючий у апеляційній інстанції: Сілкова І.М.