Тернівський районний суд міста ОСОБА_1
Дніпропетровської області
справа № 215/5269/18
номер провадження 3/215/11/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріал, який надійшов від полку патрульної поліції в місті ОСОБА_1 Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 209419 від 05.11.2018 р., 05.11.2018р. о 17 год. 00 хв. в м. Кривому Розі по вул. Брестська, 1, водій ОСОБА_3 керував мопедом ОСОБА_2 ZS50F, б/н, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. В присутності двох свідків водій відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 14.12.2018 р., не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, у звязку з чим розгляд справи було відкладено. В судове засідання призначене на 19.12.2018р. та 17.01.2019р. ОСОБА_3 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, однак конверти повернулися на адресу суду за закінченням терміну зберігання. .

Дослідивши надані докази в справі: протокол, письмові пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_5, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», рапорт інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку ПП у м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначаються: суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд позбавлений повноважень щодо збирання доказів за власною ініціативою, а тому розглядає справу на підставі тих доказів, які зібрані і надані сторонами справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 209419, складеного 05.11.2018р. відносно ОСОБА_3, суть правопорушення викладена наступним чином: «05.11.2018р. о 17 год. 00 хв. в м. Кривому Розі по вул. Брестська, 1, водій ОСОБА_3 керував мопедом ОСОБА_5 ZS50F, б/н, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. В присутності двох свідків водій відмовився від проходження медичного огляду у медичному закладі».

Суд зауважує, що суть адміністративного правопорушення, яка зазначається в протоколі, полягає у зіставленні ознак установленого діяння і ознак адміністративного правопорушення, передбаченого тією чи іншою статтею закону про адміністративну відповідальність, його частиною або пунктом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ст. 130 КУпАП).

Однак інспектор поліції виклав в протоколі суть адміністративного правопорушення (фабулу правопорушення) таким чином, що не узгоджується з диспозицією ст. 130 КУпАП та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права на захист. Зазначаючи в протоколі «Від проходження медичного огляду у медичному закладі» з метою встановлення спяніння гр. ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, інспектор поліції допустив неточність в описанні правопорушення, яка суперечить обєктивній стороні правопорушення, яке ставиться в провину гр. ОСОБА_3

Крім того, відповідно до п. 6 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до вимог п. 7 розділу 1 зазначеної Інструкції огляд на стан спяніння проводиться в найближчому закладі охорони здоровя лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Із наявних у справі матеріалів, а саме: протоколу, письмових пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5, рапорту поліцейського, неможливо встановити, який саме порядок проходження огляду на стан алкогольного спяніння було запропоновано гр. ОСОБА_3

Відповідальність за ст. 130 КУпАП наступає в наслідок порушення вимог Правил дорожнього руху.

У п.27 Постанови Пленуму від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Виходячи з аналізу змісту ст. 130 КУпАП, відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння повинна бути в нерозривному зв'язку з керуванням транспортним засобом в такому стані.

До матеріалів справи було долучено відео з нагрудної камери працівника поліції, яке було переглянуто у судовому засіданні однак, з зазначеного відео не вбачається, що гр. ОСОБА_3 керував мопедом ОСОБА_5 ZS50F, б/н, тому судом було направлено запит до управління патрульної поліції в м. Кривому Розі ДПП про надання відео, яке б підтверджувало факт керування транспортним засобом гр. ОСОБА_3 Однак вказане відео з засобів технічної відео фіксації суду надано не було.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_3 не надано жодних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_3 05.11.2018р. приблизно о 17:00 год. транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Перебування біля транспортного засобу не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_3

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: