Справа № 344/9003/19
Провадження № 33/4808/323/19
Категорія ч. 2 ст. 154 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю апелянта ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського суду Івано-Франківської області від 15 липня 2019 року,

в с т а н о в и в :

1.Зміст постанови суду першої інстанції.

Постановою Івано-Франківського суду Івано-Франківської області від 15 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн. з конфіскацією собаки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Згідно даних оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 662937 від 19.05.2019, ОСОБА_1 19 травня 2019 року о 00-30 год. в м. Івано-Франківську по вул. С. Стрільців, 7, поблизу клубу "Гранд Америка" вигулював собаку породи "Ротвейлер" без намордника, чим наражав на небезпеку перехожих громадян, чим порушив п. 5.3, 5.6, 5.7 Правил утримання домашніх тварин в м. Івано-Франківську.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнав. Суду пояснив, що 19.05.2019, повертаючись додому, зустрів біля свого будинку компанію молодих людей, які знаходились поруч клубу "Гранд Америка". В ході зробленого ним зауваження в бік компанії між ними відбувся словесний конфлікт, в результаті якого хтось із хлопців зняв із його собаки намордник. В подальшому його собака почав гавкати та захищати свого господаря.

2. Доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 оскаржив вищевказану постанову в апеляційному порядку (а.с. 23-24) з таких підстав:

- висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи: ОСОБА_1 не вигулював собаку, а повертався додому; собака була в наморднику, який з собаки стягнув один з хлопців - учасників конфлікту; працівники поліції не відреагували на факти порушення громадського порядку, а натомість склали протокол за фактом порушення правил вигулу собак;

- апелянт заперечує щодо ознаки повторності. Аргументує тим, що постановою Івано-Франківського міського суду від 16.11.18 хоча і визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, але провадження з цього приводу закрито у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності. На Шуминця не було накладено адміністративне стягнення, а тому з моменту винесення постанови він вважається таким, що не притягнутий до адміністративної відповідальності. А постанова Івано-Франківського міського суду від 12.09.2018 скасована постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 19.07.2019 - провадження у справі закрито. Відтак, апелянт вважає, що ОСОБА_1 є особою, яка не була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, тому така ознака складу адміністративного правопорушення як повторність відсутня;

- судом не здобуто жодних доказів причетності ОСОБА_1 до події, не досліджено записи з камер зовнішнього відеонагляду з місця події, з нагрудних камер поліцейських, не допитано свідків (суд обмежився лише оглядом їх пояснень), не витребувано інформацію про наявність у ОСОБА_1 собаки відповідної породи, чим порушено принцип безпосередності дослідження доказів.

Апелянт наголошує, що собака була на короткому поводку, пересування собаки було обмежене, будь-якої небезпеки собака не несла, травм нікому не могла завдати і не завдала, , натомість відвідувачі клубу порушували громадський порядок та правила благоустрою.

3. В суді апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1 доводи апеляції підтримав.

4. Мотиви апеляційного суду

4.1. Згідно приписів ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 251 КпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

При розгляді справи про адмінправопорушення суддя, у відповідності вимог ст. 280 та 283 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Як зазначено в ст. 252 КпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

4.2. Апаеляційна скарга підлягає до задоволення з таких мотивів.

По-перше. Суд першої інстанції зіслався на те, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу, серії АА № 662973, про адміністративне правопорушення від 19.05.2019, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та даними копії постанови Івано-Франківського міського суду від 16.11.2018.

Однак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не надав належну правову оцінку письмовим поясненням ОСОБА_3 , які спростовують вину ОСОБА_1 та частково узгоджуються з поясненнями-запереченнями апелянта. У письмових поясненнях ОСОБА_3 підтверджено, що невідомий чоловік ( ОСОБА_1 ) стояв з собакою без намордника, не натравлюючи ні на кого, пес, захищаючи хазяїна, кидався на всіх. Однак, ОСОБА_3 ствердив, що на його прохання вдіти намордник чоловік вдів його, а вже після того прибув наряд поліції.

По-друге. Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вигулював собаку без намордника, чим наражав на небезпеку перехожих громадян і порушив п. 5.3, 5.6, 5.7 Правил утримання домашніх тварин в м. Івано-Франківську (далі - Правила), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Згідно п. 5.3. Правил, особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку: супроводжуваної тварини; оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною твариною; дорожнього руху при проходженні з твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою.

В матеріалах адміністративної справи відсутнє будь-яке документальне підтвердження не забезпечення (порушення) ОСОБА_1 безпеки супроводжуваної ним тварини, людей і інших тварин, чи з приводу заподіяння будь-якої шкоди супроводжуваною твариною.

За змістом п. 5.6. Правил, особа, яка супроводжує домашню тварину також зобов`язана здійснювати вигул собак без повідка лише в місцях та зонах для вигулу тварин, які позначені відповідними знаками або надписами та ін., а власники собаки, яку визнано небезпечною, не мають права вигулювати цих собак без повідка та намордника на території місць або зон для вигулу тварин.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, не встановив, чи мав місце саме вигул ОСОБА_1 собаки без повідка і намордника у невідведеному для цього місці, не дав оцінку доводам ОСОБА_1 з цього приводу, який стверджує, що повертався з собакою додому і собака була на короткому повідку, крім того, не встановив ідентифікуючих даних про собаку (в т.ч. у реєстраційному свідоцтві, наявність (відсутність) спеціальних відміток, породу, тощо).

Згідно п. 5.7. Правил, не дозволяється приводити тварин (крім собак-поводирів) у приміщення магазинів і кафе (крім спеціалізованих магазинів для тварин), об`єктів громадського харчування, адмінприміщення, установ охорони здоров`я, освіти та культури, на територію дитячих та спортивних майданчиків.

Апеляційний суд констатує, що згідно матеріалів адміністративної справи не є можливим встановити, що ОСОБА_1 порушив приписи п. 5.7. Правил, оскільки згідно даних протоколу подія мала місце 19 травня 2019 року о 00-30 год. в м. Івано-Франківську по вул. С. Стрільців, 7 поблизу клубу "Гранд Америка", а не в будь-якому приміщенні. Інформація з приводу того, що вищевказана адреса є територією дитячого чи спортивного майданчика в матеріалах справи відсутня.

По-третє. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, виражається у таких формах: тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну (матеріальний склад).

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що собака була без намордника і вела себе агресивно. Свідок ОСОБА_3 пояснив, що собака була без намордника, але потім намордник одягнув ОСОБА_1. Пес захищав хазяїна.

Тобто, доказів вигулу немає. Свідків початку конфліктної ситуації не опитано. Відео з місця події відсутнє. Викликаний в якості свідка працівник поліції не з`явився.

За таких суперечливих даних не можна зробити висновок, що ОСОБА_4 вигулював собаку без намордника, чим наражав на небезпеку перехожих громадян.

По-четверте. У матеріалах справи мова йде про собаку породи «Ротвейлер». За однією цією ознакою ідентифікувати собаку, яка у випадку визнання винуватості, підлягає конфіскації, - неможливо.

З огляду на те, що обов`язковий елемент об`єктивної сторони - вигул ОСОБА_1 собаки без повідка і намордника в невідведеному для цього місці, - не доведений, то відсутній і склад адміністративного правопорушення. А відтак, апеляційний суд вважає, що немає потреби досліджувати питання повторності як один із доводів апеляційної скарги. За цих обставин апеляційну скаргу належить задовольнити: постанову суду скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, а постанову Івано-Франківського суду Івано-Франківської області від 15 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, провадження у справі - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

Апеляційного суду А.Ю. Малєєв