П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2019 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2018 року близько 15 години 35 хвилин ОСОБА_1, рухаючись по вул. Гната Хоткевича в м. Києві, керував автомобілем «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 11 грудня 2018 року близько 15 години 35 хвилин він керував автомобілем«Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Гната Хоткевича в м. Києві. Він віз клієнта в аеропорт «Бориспіль». По дорозі клієнт вирішив зайти скупитися в гіпермаркеті «Ашан». Коли вони вже виїжджали зі стоянки, то їх зупинили працівники поліції, пояснивши, що в нього не світився задній номерний знак. Потім працівники поліції повідомили, що його зовнішній вигляд викликає в них сумнів щодо перебування його в стані наркотичного сп'яніння. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд у лікаря нарколога. Він повідомив, що поспішає, бо йому потрібно було везти клієнта, який з ним заздалегідь розрахувався. Він відмовився від проходження огляду та поїхав до аеропорту.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії БД за № 188453 від 11 грудня 2018 року: «автомобіль, яким керував ОСОБА_1, був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що водій перебував за кермом з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, блідість обличчя. Водій відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду лікаря нарколога».

Водію під підпис були роз'яснені його права та те, що він має пройти огляд на стан сп'яніння, та що за відмову передбачена адміністративна відповідальність.

Крім того, ці факти підтверджені поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які пояснили, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження обстеження лікарем наркологом. Саме ця дія зафіксована на диску з відеозаписом.

Як вбачається з даних, що містяться на відеозапису, ОСОБА_1 ще з одним чоловіком, виїжджали на автомобілі «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1, із стоянки супермаркету «Новус». Автомобіль зупинили працівники поліції. Пасажир майже одразу зник, а ОСОБА_1 пояснив, що це його товариш і він кудись втік. Під час огляду працівниками поліції автомобіля, ОСОБА_1 повідомив, що якщо вони найдуть якісь заборонені речі, то вони належать його товаришу. Пояснив, що саме він (ОСОБА_1.) ходив до магазину за водою та пиріжками, а його товариш залишався в салоні автомобіля. При огляді в салоні та багажнику автомобіля не було жодних речей, чемоданів, пакетів, сумок. Працівникам поліції ОСОБА_1 повідомив, що колись вживав наркотичні засоби. Він погодився поїхати з працівниками поліції для огляду у лікаря в медичній установі. Залишивши свій автомобіль на парковці «Новуса», він разом з працівниками поліції приїхали до медичної установи. В приміщенні йому роз'яснили його права та порядок досліджень. Він категорично відмовився здавати аналіз та проходити огляд на стан сп'яніння. Потім він відмовився від проходження повторно в присутності двох свідків.

Після відтворення відеозапису ОСОБА_1 пояснив, що погано пам'ятає обставини, які побачив на запису. Зізнався, що з метою підняття працездатності, а саме для багаточасової роботи в таксі, він напередодні вживав наркотичні засоби. Він дійсно поїхав на огляд до лікаря, але коли дізнався, що необхідно здавати аналізи, то відмовився. Він розумів, що аналізи покажуть наявність наркотичної речовини в його організмі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який в судовому засіданні підтвердив, що дійсно відмовився від вимоги працівника поліції проходити огляд у лікаря нарколога, оскільки вживав наркотичні засоби, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме дані, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД за № 1838453 від 11 грудня 2018 року, в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відтворивши запис на диску, суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

У відповідності до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, у ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб'єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом'якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 гривень 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Л.А. Мельниченко