Справа № 265/282/19
Провадження № 3/265/391/19
П О С Т А Н О В А

23 січня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Шиян Вікторія Володимирівна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки міста Маріуполя Донецької області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

за ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

Стаття 150 Сімейного Кодексу України містить обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, серед яких зокрема, виховування дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка до самостійного життя; повага до дитини; заборона будь-яких видів експлуатації батьками своєї дитини; заборона фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

ОСОБА_2, будучи матір'ю неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, не піклується про духовний розвиток дитини, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виховує дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей.

Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме, в тому, що 21 серпня 2018 року, приблизно о 02-00 годині, знаходячись біля другого під'їзду будинку 15 по вулиці Морських Десантників у Приморському районі міста Маріуполя, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, з метою тимчасового незаконного використання транспортного засобу в особистих інтересах, сів за кермо автомобіля «Рено 9», номерний знак НОМЕР_1, 1986 року випуску, сірого кольору, мотор якого був приведений в дію неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6. Після цього, ОСОБА_3, керуючи зазначеним транспортним засобом, виїхав на ньому з прибудинкової території за вказаною вище адресою без дозволу володільця даного транспортного засобу.

Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_3 повідомлено 18 жовтня 2018 року.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП України, тобто невиконання обов'язків щодо виховання дитини.

Про місце, дату, час розгляду справи ОСОБА_2 була повідомлена під час оформлення протоколу відносно неї, однак до суду не прибула з невідомих причин.

Разом із тим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_2, яка знала про складення відносно неї даного протоколу та повідомлена про те, що справа розглядатиметься Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, однак станом розгляду не цікавилась.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_2 інкримінованого правопорушення підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема,

протоколом про адміністративне правопорушення;

листом слідчого СВ Приморського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Гусєва Н.К.;

повідомленням про підозру;

письмовими поясненнями ОСОБА_2

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП, підтверджена наведеними доказами.

Проте, відповідно до положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Приймаючи до уваги, що підозру у вчиненні злочину ОСОБА_3 оголошено 18 жовтня 2018 року та цю дату можна вважати днем виявлення порушення з боку ОСОБА_2, строк накладення стягнення на момент ухвалення даної постанови сплив.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі ст. 184 ч. 1 КУпАП, керуючись ст. 38, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 КУпАП.

Провадження у даній справі закрити у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом

Суддя Шиян В.В.