ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 січня 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, , проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно постанови судді, 16 жовтня 2018 року о 23 год. 45 хв., ОСОБА_1 по вул. Дружби народів в м. Южноукраїнську Миколаївської області, керував мопедом Хонда без державного номерного знаку, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що судом було порушено його право на захист, оскільки суддя розглянув справу за його відсутністю, хоча захисник подавала клопотання про відкладення розгляду справи.

Зазначає, що він та його захисник не зловживали своїми процесуальними правами, а адвокат ОСОБА_2 подавала клопотання про відкладення розгляду справи, через те, що дійсно перебувала на лікарняному, що підтверджується копіями довідок, долучених до апеляційної скарги.

Також додає, що у судові засідання, які були призначені на 29.11.2018 р. та 26.12.2018 р., вони з'являлися, але розгляд справи було відкладено у зв'язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті по іншій справі та у відпустці.

Вважає, що при накладенні адміністративного стягнення, суддею було порушено вимоги ст. 33 КУпАП щодо врахування особи порушника, його майнового стану та інше, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які дані, які б підтверджували його місце навчання або роботи, характеристику, сімейний стан, тощо. А тому, на думку апелянта, суддя не міг їх врахувати.

Зазначає, що відповідно до змісту протоколу, час вчинення ним адміністративного правопорушення зазначено 23 год. 45 хв., а протокол складено лише о 00 год. 15 хв. Апелянт вважає, що в такому разі, протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки він був складений через півгодини після виявлення правопорушення.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд вважає правильними висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ці висновки судді ґрунтуються на належних та допустимих доказах, що позбавляє підстав доводи апелянта в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суддя, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №346635 від 17.10.2018 р., згідно якому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться на відеозапису, здійсненому за допомогою нагрудної камери поліцейського при його складанні.

Зокрема, з відеозапису вбачається, що причиною зупинки транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 стало те, що він керував мопедом Хюндай без державного номерного знаку та з вимкненим світлом у темну пору доби.

Вказане підтверджується постановою серії ДПО18 №538288 від 17.10.2018 р., згідно якої, ОСОБА_1 керував моторолером Хонда без номерного знаку, який зареєстровано у встановленому законом порядку.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1, 16.10.2018 р. близько 23 год. 00 хв., він вжив пляшку пива, після чого котив мопед по вулиці Дружби народів в м. Южноукраїнськ Миколаївської області в напрямку свого дому та був зупинений працівниками поліції, яким повідомив, що вживав пиво. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, відмовився.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються даними, що містяться на відеозапису, де чітко видно, як ОСОБА_1 знаходився за кермом мопеду Хонда та здійснював на ньому рух, а позаду нього знаходився пасажир.

Тому, доводи ОСОБА_1 про те, що він лише котив мопед, не відповідають дійсності. Крім того, ці доводи не є слушними, оскільки під управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов'язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які суддя обґрунтовано врахував при прийнятті рішення та з яких вбачається, що водій мопеду Хонда, без державного номерного знаку, в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Хоча свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не були допитані судом, але письмові пояснення свідків, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Хоча судове засідання було проведено у відсутність ОСОБА_1, але він скористався правом апеляційного оскарження, під час якого фактично поновлені його процесуальні права.

Стягнення ОСОБА_1 накладено судом в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Хоча під час апеляційного розгляду надані довідки про відсутність у ОСОБА_1 доходу та на підтвердження тієї обставини, що він з багатодітної родини, але ОСОБА_1 є повнолітньою особою, і ці обставини не є підставою для помякшення призначеного стягнення, оскільки законом не передбачено інше стягнення, ніж те, яке накладено судом першої інстанції.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, та відсутні підстави для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 січня 2019 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова