ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/378/19 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, інваліда другої групи, жителя АДРЕСА_1 , без реєстрації постійного місця проживання,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп. в дохід держави.

Згідно даної постанови, 22 липня 2019 року о 22 год. 10 хв. ОСОБА_1 в м. Тернополі по вул. Тарнавського, 34, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло; підвищена жвавість мови, ходи; неприродна блідість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КУТОР Тернопільському ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, оскільки судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи.

Зазначає, що алкоголю та наркотиків він не вживав, а так звані виявлені ознаки наркотичного сп`яніння у нього через постійне приймання ліків, у зв`язку із тяжкою травмою голови.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги були дотримані судом першої інстанції не у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Всупереч зазначеним вимогам закону, суд першої інстанції не вжив належних заходів для всебічного, повного розгляду справи, допустив порушення норм права, внаслідок яких зазначену постанову неможливо визнати законною та обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без належного дослідження та оцінки всіх доказів, наявних в матеріалах справи, а обмежився лише викладенням їх переліку, без зазначення, що саме вони доводять чи спростовують.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД № 314198 від 22 липня 2019 року ОСОБА_1 22 липня 2019 року о 22 год. 10 хв. у м.Тернополі по Тарнавського, 34, керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння та на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі КУТОР ТОНД категорично відмовився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти перевірку для визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі КУТОР ТОНД.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;поведінка, що не відповідає обстановці.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з відтвореного відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, у поліцейських виникли підозри, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, при цьому зазначаючи, що у нього виявлено різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук та почервоніння обличчя, про що працівники поліції неодноразово повідомляли ОСОБА_1 .. На пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, результат якого показав 0,00 промілє.

Одразу, встановивши відсутність алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , у працівників поліції виникла підозра щодо перебування останнього у стані вже наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти медичний огляд у спеціалізованому медичному закладі, на що останній відмовився. При цьому, будь -яких ознак наркотичного сп`яніння, які викликали сумнів у працівника поліції ним не встановлювався та не повідомлявся ні ОСОБА_1 , ні свідкам, яких було запрошено. Однак, у протоколі про адміністративні правопорушення працівником поліції було зазначено вже інші ознаки встановленого ним сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло; підвищена жвавість мови, ходи та неприродна блідість.

Аналіз відеозапису з нагрудних камер поліцейських, проведений судом апеляційної інстанції, дає обґрунтовані підстави для сумніву щодо наявності в діях та поведінці ОСОБА_1 , за обставин відображених на відеозаписі, зазначених у протоколі ознак сп`яніння.

Так, як слідує з відеозапису, ОСОБА_1 чітко та адекватно відповідає на всі запитання поліцейських, під час проведення ними огляду автомобіля, яким керував ОСОБА_1 та проведення його особистого огляду, а його поведінка та координація рухів повністю відповідають обстановці, за якої відбувається його спілкування з поліцейськими.

Крім того, з цього ж відеозапису не вбачається, що працівники поліції перевіряли реакцію на світло зіниць ОСОБА_1 ..

Зважаючи на викладені обставини, які дають підстави для сумніву на предмет наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, про що свідчить запис із відеокамери поліцейського, ставить під сумнів законність вимог поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння останнього.

При цьому, закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння встановлену ст.130 КУпАП лише за керуванням такою особою транспортним засобом і лише за наявності ознак такого сп`яніння, що в даному випадку встановлено не було.

Отже, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопропушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено необґрунтоване рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис