ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/3830/19 Головуючий в суді І інстанції Ведяшкіна Ю.В.
Провадження №33/819/544/19 Доповідач Литвиненко І.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року м. Херсон

Суддя судової палати розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Старюка В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2019 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11 серпня 2019 року о 04:30 год в м.Нова Каховка по пр.Дніпровському керував автомобілем ВАЗ 21115 державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, не в`язка мова та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в лікарні чи продуття в алкотестер «Драгер» ухилявся шляхом відмови в присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Старюк В.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій захисник просить скасувати постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2019 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанову суду вважає незаконною, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а працівниками поліції порушено порядок огляду на стан сп`яніння, що встановлений чинним законодавством.

Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не враховано пояснення ОСОБА_1 та пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Натомість пояснення свідка ОСОБА_4 не є достатнім доказом вини, адже з них неможливо встановити чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, до апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яке обґрунтоване тим, що в судовому засіданні 06 листопада 2019 року ОСОБА_1 участі не приймав, а копію оскаржуваної постанови отримав 17 листопада 2019 року.

ОСОБА_1 та адвокат Старюк В.А. належним чином повідомлені про місце, дату та час апеляційного розгляду, проте в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи. Заперечень та клопотань про відкладення такого розгляду не надійшло.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається із матеріалів провадження, оскаржувану постанову Новокаховським міським судом Херсонської області 06 листопада 2019 року винесено без участі особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . При цьому відомості про отримання ОСОБА_1 копії вказаної постанови матеріали провадження не містять.

Враховуючи викладене, з огляду на доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу незаконності постанови Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2019 року, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що підтверджується слідуючим.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За приписами п.2.5 ПДР України лише водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Таким чином однією з головних умов огляду особи на стан сп`яніння є не лише наявність достатніх підстав вважати, що вона перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, а й та обставина, що особа у такому стані керувала транспортним засобом. Тобто для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути в нерозривному зв`язку з керуванням цією особою транспортним засобом з ознаками стану сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №114649 від 11 серпня 2019 року, ОСОБА_1 ставилося у вину, те, що він 11 серпня 2019 року о 04:30 год в м.Нова Каховка по пр.Дніпровський, керував автомобілем ВАЗ 21115, д/н НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, хитка хода, незв`язна мова, та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в лікарні та продуття приладу «Драгер» ухилився, шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається із аудіо-запису судового засідання від 06 жовтня 2019 року ОСОБА_1 суду першої інстанції пояснив, що не керував транспортним засобом. Натомість 10 серпня 2019 року до міста Нова Каховка його з другом на автомобілі ВАЗ 2115 привіз його дядько ОСОБА_5 . Після цього його дядько залишив вказаний автомобіль на стоянці та пішов до своїх друзів. З ним вони домовились зустрітися приблизно о 08:00 ранку. При цьому, ОСОБА_5 залишив їм брелок від сигналізації, щоб ОСОБА_1 та його друг могли у разі необхідності відпочити в автомобілі та дочекатись ранку.

Після дискотеки, він зі своїм другом ОСОБА_3 повернулися до припаркованого автомобіля, в якому сиділи і слухали музику з метою дочекатись 8 ранку. Однак приблизно о 05:00 год. до них підійшли працівники поліції та почали вимагати документи та пройти огляд на стан сп`яніння.

Аналогічні пояснення надали і допитані в судовому засідання 06 жовтня 2019 року свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Як вбачається із оскаржуваної постанови, суд першої інстанції як на доказ вини ОСОБА_1 послався на письмові пояснення самого ОСОБА_1 , а також покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які згідно матеріалів провадження був присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Разом із цим, судом першої інстанції залишено поза увагою, що надані ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_4 в судовому засіданні покази кардинально відрізняються від їх письмових пояснень, наявних в матеріалах провадження. При цьому судом такі суперечності не усунуто.

Так, згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , останній 11 серпня 2019 року о 06:00 год. був запрошений працівниками поліції у якості свідка. В його присутності ОСОБА_7 пояснив, що вживав алкогольні напої в барі «Дніпро», після чого поїхав до магазину «Водочка», де до нього через деякий час під`їхали працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_7 відмовився. Крім того, свідок зазначив, що від даного громадянина було чути різкий запах алкоголю, була нестійка хода та незв`язна мова. Після цього працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол (а.п.5).

Разом із цим у судовому засіданні 25 жовтня 2019 року свідок ОСОБА_4 надав пояснення, що не пам`ятає всіх подій. Зазначив, що його зупинили працівники поліції для оформлення матеріалів. В його присутності особа відносно якої складали протокол, сказав що вживав алкогольні напої. Працівники поліції запропонували вказаній особі пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився. Після цього він поставив свій підпис на паперах. На уточнюючі запитання сторони захисту та суду свідок зазначив, що описані події відбувалися на парковці де було багато транспортних засобів, в тому числі стояв автомобіль біля якого перебував ОСОБА_1 . Того як ОСОБА_1 керував транспортним засобом чи моменту його зупинки працівниками поліції він не бачив.

Що стосується письмових показів свідка ОСОБА_6 , то зазначені покази не містять беззаперечних доказів керування ОСОБА_7 транспортним засобом, оскільки згідно вказаних пояснень зазначений свідок був очевидцем лише відмови ОСОБА_7 від проходження огляду на стан сп`яніння, натомість з приводу керування транспортним засобом йому стало відомо лише з показів ОСОБА_1 , тобто з чужих слів.

Разом із цим, під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом, та вказав, що лише перебував в транспортному засобі, який був припаркований на парковці, мав лише брелок від сигналізації автомобіля, а ключі знаходились у ОСОБА_5 , про що він неодноразово вказував працівникам поліції та наголошував під час судового розгляду справи в суді першої інстанції.

З метою усунення вказаних суперечностей апеляційним судом були викликані в судове засідання свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які будучи належним чином повідомленими про дату та час апеляційного розгляду в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Ці обставини позбавили суд апеляційної інстанції можливості допитати даних свідків та оцінити їх показання у відповідності до положень ст.252 КУпАП, тому, з огляду на значні суперечності в показах зазначених свідків, апеляційний суд вважає, що покази свідка ОСОБА_4 , письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , а також письмові пояснення ОСОБА_1 не можуть слугувати достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно відповіді Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області від 03 жовтня 2019 року за №10030/02/39-19, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та складання протоколу відносно вказаної особи не зафіксовано засобами відеофіксації (а.п.15).

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, будь-які докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 11 серпня 2019 року керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутні і під час апеляційного перегляду справи встановлені не були.

Зазначені обставини суд першої інстанції належним чином не дослідив і розцінив виключно як позицію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд приходить до висновку, що сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга адвоката Старюка В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Старюка В.А. задовольнити.

Поновити адвокату Старюку В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Старюка В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І.І.Литвиненко