Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2312/19
Провадження №: 3/332/550/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 р. м.Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя - Сінєльнік Р.В., за участю секретаря судового засідання - Васильченко Н.О., прокурора - Кульчицької О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої головним державним інспектором відділу аналітики податкових ризиків управління мониторінгу доходів та обліково-звітних систем ГУ ДФС у Запорізькій області ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 287 від 10.06.2019р. ОСОБА_1 , , будучи, згідно з пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-6 КУпАП, та, згідно абз.14 ч.1 ст.1 цього ж Закону суб`єктом декларування, 14.06.18р. отримала в дар від своєї матері ОСОБА_3 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 . Вартість вказаних часток квартири складає 90522 грн. Отже ОСОБА_1 отримала дохід на суму, яка перевищує 50 неоподаткованих мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 року (тобто суму 88100 грн.), та у порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила про суттєву зміну в майновому стані у десятиденний строк.

В подальшому, 13.03.2019р. ОСОБА_1 подала до НАЗК декларацію за 2018 рік, де зазначила щодо власності на 3 частки вказаної квартири АДРЕСА_2 у розділі «Об`єкти нерухомості».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнала та пояснила, що повідомлення про суттєві зміни про майновий стан не змогла своєчасно подати до НАЗК через неможливість переоформлення електронного ключа, але у річній декларації за 2018 рік вона зазначила про вказану нерухомість, тому нічого не приховувала, оскільки зазначена нерухомість отримана у законний спосіб.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що надані докази свідчать щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, та є обґрунтованими.

Винність ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП підтверджується протоколом про адміністратитане правопорушення, пов`язане з корупцією, № 287 від 10.06.19р., договором дарування частки квартири від 14.06.2018р., інформацією з реєстру електронних декларацій НАЗК, наказом № 693-0 від 26.10.17р. ГУ ДФС у Запорізькій області про призначення ОСОБА_1 на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора до вказаної установи, та іншими матеріалами.

Згідно ч.2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та зобов`язана у визначений законом порядок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

В порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону ОСОБА_1 не подала в передбачені законом строки повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua про отримання в дар 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 . Вартість вказаних часток квартири складає 90522 грн.

Зазначені зміни ОСОБА_1 були відображені в декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, яка була подана 13 березня 2019 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у своїй сукупності надані докази підтверджують факт вчинення Сурських ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Разом з цим, суд вважає, що провадження в справі необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду даної справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Так, згідно вимог ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

При цьому дату складання протоколу неможливо вважати датою виявлення правопорушення, оскільки складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлений фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

При цьому слід звернути увагу на те, що діючим законодавством чітко не визначено, який момент слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 повідомила на офіційному веб-сайті НАЗК 13.03.2019 року шляхом подачі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік.

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 13 березня 2019 року, що в даному випадку є найбільш вірогідним днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.38, ч. 2 ст.172-6, ст.247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.В. Сінєльнік