КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сілкова І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 02 червня 2019 року об 11 годині 40 хвилин керував автомобілем ДЕУ д/н НОМЕР_1 по вул. Ніколаєва, 3 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, зіниці очей не реагують на світло, сповільнена реакція), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки, погодився на такий медичний огляд, отримав направлення від поліцейського ОСОБА_2 та поїхав до медичного закладу для проходження медичного огляду, що підтверджується висновком з медичного закладу, який міститься у матеріалах справи.

Апелянт вказав, що в поясненнях, які надавали свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначені не ті обставини, які свідки сприймали особисто за внутрішнім переконанням, а такі обставини, які заздалегідь, ще до самої події надрукував представник поліції та надав свідкам для підпису.

Крім того, апелянт зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 191710 був складений з порушенням вимог інструкції до наказу № 1376 МВС України від 06 листопада 2015 року, яка регулює правила та вимоги щодо складання такого протоколу.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, причини свого неприбуття суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР України ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 191710 від 02 червня 2019 року, згідно якого 02червня 2019 року об 11 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 керував автомобілем ДЕУ д/н НОМЕР_1 по вул. Ніколаєва, 3 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, зіниці очей не реагують на світло, сповільнена реакція), від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02 червня 2019 року, котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан накротичного сп`яніння;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 червня 2019 року;

- розпискою на ім`я ОСОБА_6 , в якій останній вказав, що зобов`язується припаркувати Део Ланос НОМЕР_1 за адресою: К. Маркса, 56 б та не передавати керування іншим особам.

- відеозаписом із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 з якого вбачається, що останній в присутності двох свідків відмовився від пропозиції працівників патрульної поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

На підставі зібраних у справі доказів суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони суперечать об`єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки, погодився на такий медичний огляд, отримав направлення від поліцейського ОСОБА_2 та поїхав до медичного закладу для проходження медичного огляду, що підтверджується висновком з медичного закладу, який міститься у матеріалах справи, то вони є безпідставними, оскільки повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 червня 2019 року, у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Але при цьому слід зазначити, що з урахуванням вимог ч. 1 ст. 130 КпАП України відповідальність за складеним протоколом у ОСОБА_1 наступає не за керування автомобілем у стані сп`яніння, а за відмову від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в поясненнях, які надавали свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначені не ті обставини, які свідки сприймали особисто за внутрішнім переконанням, а такі обставини, які заздалегідь, ще до самої події надрукував представник поліції та надав свідкам для підпису, то вони є також безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складені з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Та обставина, що пояснення свідків складені на заздалегідь надрукованих бланках, а не особисто свідками, не свідчить про недопустимість вказаних доказів з цих підстав.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання останній, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАПта наклав його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Більш того, санкція вказаного закону є безальтернативною.

За таких обставин, постанова Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова