Справа № 159/4196/19 Провадження №33/802/891/19 Головуючий у 1 інстанції:Логвинюк І. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді - Гапончука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.10.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, в порушення вимог п. «2.9 а» ПДР України, 24.07.2019 року о 23 год. 20 хв. у м. Ковелі Волинської області, рухаючись по вул. 40 років Перемоги, керував автомобілем марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. Вказує, що місцевим судом було порушено його право на захист, оскільки розгляд матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності відбувся без його участі з поважних на те причин.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. До початку судового засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Клімук В.С. подав заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, тому, відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка останніх у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що слід розглянути справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно положень статтей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи місцевий суд дотримався у повному обсязі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю стверджується доказами, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №422359 від 24.07.2019 року встановлено, що вказаної дати о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 у м. Ковелі Волинської області керував автомобілем марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №511, виданого приймальним відділенням Ковельської ЦРЛ від 24.07.2019 року - ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Окрім того, із дослідженого судом відеозапису із бодікамери поліцейського вбачається визнання ОСОБА_1 вини у керуванні автотранспортом у стані алкогольного сп`яніння (02 хв. 04 сек. відеофайл , DSJX3M4218_DM4218) ( а.с.5 робоча копія з бодікамери).

Згідно довідки УПП у Волинській області від 25.07.2019 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не має повторності вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП; не позбавлений права керування транспортним засобом (а.с.4).

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.

Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд не вбачає.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова суду першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23,33 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 щодо порушення місцевим судом його права на захист, що виразилось у розгляді справи без його участі за наявності поважних на те причин не знайшло свого підтвердження при перегляді справи в апеляційному порядку.

Судом досліджено та встановлено, що ОСОБА_1 при складенні протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності був повідомлений про розгляд справи у Ковельському міськрайонному суді Волинської області, що засвідчив своїм підписом (а.с.1).

Судовими повістками від 01.08.2019, 03.09.2019 року, відправленими на адресу місця проживання ОСОБА_1 його було повідомлено про розгляд справи у суді першої інстанції (а.с.9,11), однак останній у судові засідання не з`являвся, про причини своєї неявки суду не повідомляв.

18.09.2019 року - отримав чергову повістку про виклик на слухання справи, призначеної на 24.09.2019 року у Ковельському міськрайонному суді Волинської області відносно нього, що посвідчив своїм підписом (а.с.14).

24.09.2019 року ОСОБА_1 уклав договір із адвокатом Клімуком В.С. на представництво його інтересів у суді, що посвідчується договором про надання правової допомоги (а.с.17).

Адвокат подав до суду заяву про перенесення розгляду справи щодо його підзахисного, оскільки висловив про необхідність на ознайомлення із матеріалами справи (а.с.15).

Судовою повісткою Ковельського міськрайонного суду Волинської області Оніщука Д.О. було повідомлено про розгляд справи на 30.09.2019 року, що він засвідчив своїм особистим підписом (а.с.22). Однак, на адресу суду захисником було надіслано заяву про чергове перенесення розгляду справи про притягнення його підзахисного до адміністративної відповідальності з причин хвороби останнього (а.с.23).

Телефонограмами Ковельського міськрайонного суду як ОСОБА_1 так і його захисника - Клімука В.С. було повідомлено про судові засідання, призначені на 10.10.2019 року та 21.10.2019 року (а.с.24,25), однак учасники у судове засідання вкотре не з`явились; адвокатом було подано клопотання про перенесення розгляду справи, оскільки його довіритель знаходиться на стаціонарному лікуванні (а.с.28).

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутністю.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у п. 41 рішенні Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» (заява №3236/03 від 03 квітня 2008 року) вказано, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява №8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року).

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями ст. ст. 38, 277 КУпАП, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а строк для накладення адміністративного стягнення обмежується трьома місяцями з дня вчинення правопорушення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги із адвокатом Клімуком В.С. та уповноважив тим самим представляти його інтереси у суді. Матеріали справи не містять відповідних пояснень адвоката щодо неможливості його особистого прибуття у судове засідання на 21.10.2019 року.

Дослідивши матеріали справи та встановивши її обставини, суддя приходить до висновку, що право ОСОБА_1 на захист не було порушено, а ігнорування викликів у судові засідання зводилось лише до можливості уникнення адміністративної відповідальності.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з підстав, яких просить апелянт у своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

А тому, постанова судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року підлягає залишенню без змін.

На підставі наведено та керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду /підпис/ В.В.Гапончук