Тернівський районний суд міста ОСОБА_1
Дніпропетровської області
справа № 215/4878/18
номер провадження 3/215/3/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріал, який надійшов від полку патрульної поліції в місті ОСОБА_1 Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ПрАТ «ПівнГЗК» водій, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 114978 від 13.10.2018р., 06.10.2018р. приблизно о 11 год. 55 хв. гр. ОСОБА_3, керував автомобілем ВАЗ 21013 н.з. К5726ДП в м. Кривому Розі по вул. Маршака в стані наркотичного спяніння, а саме під впливом маріхуани, що підтверджується висновком КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2019 від 10.10.2018р.

Зазначеними діями ОСОБА_3 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні 18.12.2018р. адвокат ОСОБА_3 ОСОБА_4 вказував на те, що огляд лікарем КЗ «КПНД» проведено з порушенням п. 17 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, відповідно до якого зміст висновку щодо результатів медичного огляду на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищевказаному висновку. Крім того, відповідно до п. 20 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках. При цьому, медичний огляд ОСОБА_3 та дослідження були проведені 06.10.2018р. о 12.30 год., а висновок щодо результатів медичного огляду було складено лише 10.10.2018р. за відсутності оглянутого, що позбавило його можливості оскаржити результати медичного огляду та провести повторний медичний огляд у іншому закладі чи у іншого лікаря. Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складений з порушенням вимог вказаної Інструкції, а тому згідно з п. 22 цієї Інструкції, вважається недійсним.

В судовому засіданні 05.02.2019р. лікар ОСОБА_5, яка складала висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_3 вказала, що висновок ОСОБА_3 відразу не видавався, оскільки якщо тестова смужка показує позитивний результат на наркотичне спяніння, аналізи направляються до лабораторії для проведення дослідження. Дослідження проводяться протягом 3-4 днів. Висновки забирають працівники патрульної поліції.

ОСОБА_3 у судове засідання призначене на 05.02.2019р. не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Адвокат ОСОБА_3 ОСОБА_4 надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Частина 1 ст. 268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

23.10.2018р. до суду від полку патрульної поліції в місті ОСОБА_1 Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №114978 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у якому ОСОБА_3 було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 24.10.2018р.

24.10.2018р. від ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду вказаної справи у звязку з необхідністю укладення договору з адвокатом для надання правової допомоги, внаслідок чого розгляд справи було відкладено на 15.11.2018р.

У судове засідання призначене на 15.11.2018р., ОСОБА_3 не зявився. На адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи у звязку з його зайнятістю в Третьому апеляційному адміністративному суді, внаслідок чого розгляд справи було відкладено на 18.12.2018р. та направлено повістку про виклик до суду вказаних осіб.

18.12.2018р. розгляд справи відкладено на 28.12.2018р. у звязку з клопотанням адвоката ОСОБА_4 про виклик лікаря, який проводив огляд ОСОБА_3, а саме: ОСОБА_5 та виклик поліцейських взводу 1 роти 1 батальйону 2 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрала поліції ОСОБА_6, капрала поліції ОСОБА_7 та лейтенанта поліції ОСОБА_8

У судове засідання призначене на 28.12.2018р., лікар ОСОБА_5 та поліцейські взводу 1 роти 1 батальйону 2 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрал поліції ОСОБА_6, капрал поліції ОСОБА_7 та лейтенант поліції ОСОБА_8 не зявились. Лікар ОСОБА_5 причини неявки суду не повідомив. Від капрала поліції ОСОБА_6 на адресу суду надійшов лист в якому останній вказав, що у звязку з посиленим режимом несення служби він, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не мають змоги бути присутніми в судовому засіданні. Просить взяти до уваги рапорт, що знаходиться в матеріалах справи, де на його думку повно, всебічно та обґрунтовано висвітлено всі фактичні обставини даної справи. В наслідок чого розгляд справи було відкладено на 22.01.2019р. для повторного виклику лікаря: ОСОБА_5 та поліцейських взводу 1 роти 1 батальйону 2 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП: капрала поліції ОСОБА_6, капрала поліції ОСОБА_7 та лейтенанта поліції ОСОБА_8

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3 ОСОБА_4, пояснення лікаря ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп'яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп'яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного спяніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пунктів 4, 7, 8, 15, 16, 17, 20 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735(далі - Інструкція), метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя.

Із долученого до матеріалів справи висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння, вбачається, що огляд ОСОБА_3 проводився 06.10.2018 р. о 12.30 год., а заповнено його було 06.10.2018 р. на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, складеного о 10.00 год. 06.10.2018р.-10.10.2018р. (а.с. 4).

Крім того, вказаний висновок не містить підпису ОСОБА_3 про те, що він ознайомлений з результатом огляду.

Відповідно до долученого до матеріалів справи рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Полку ПП в м. Кривий Ріг капрала поліції ОСОБА_6, після проходження тесту, лікар-нарколог повідомив, що згідно попереднього висновку ОСОБА_3 перебуває під впливом маріхуани.

При цьому, слід зауважити, що за наявності даних щодо перебування ОСОБА_3 під впливом наркотичних речовин, поліцейськими не було відсторонено його від керування транспортним засобом в порядку ст. 266 КУпАП, та не було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, попередні висновки щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння чинними нормами законодавства взагалі не передбачені, оскільки такий висновок складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи.

Таким чином, долучений до матеріалів справи висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_3 на стан наркотичного спяніння складений з порушенням вимог п.п. 17, 20 Інструкції, а тому відповідно до п. 22 Інструкції вважається недійсним.

Долучений до матеріалів справи відеозапис із нагрудної камери поліцейського є неповним, оскільки не містить запису повідомлення особі його результатів відповідно до п. 17 Інструкції безпосереднього після огляду. Також згідно відеозапису гр. ОСОБА_3 копію висновку було вручено поліцейським лише 13.10.2018р.

Окрім вищенаведених доказів у матеріалах справи наявний лише протокол про адміністративне правопорушення, що складаються співробітниками патрульної поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже сам по собі цей документ не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суду не надані.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КпАП України передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суддя позбавлений можливості вирішити питання чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки адміністративне правопорушення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП вчинено 06.10.2018р., провадження у справі підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 130, 247, 251, 252, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: