Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/38/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Цоток В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2019 року. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши стосовно прийнятності до апеляційного розгляду апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2018 року, якою,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2018 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст. 124, Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 1 (один) рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 20.12.2018 року подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений із поважних причин процесуальний строк подання апеляційної скарги та за наслідком розгляду апеляційної скарги просить постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2018 року, як незаконну, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_3 зазначає, що справу за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП відносно неї розглянуто без її участі. Копію постанови суду першої інстанції вона отримала поштовою кореспонденцією лише 11 грудня 2018 року. Таким чином вважає, що десятиденний строк на оскарження вказаного судового рішення нею пропущений з поважних причин.

Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що вищевказане клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були обєктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, повязаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, пропущений десятиденний строк оскарження може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова суду про визнання ОСОБА_3 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП була винесена 03 грудня 2018 року (а.с. 69-71).

Як убачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 не була присутня при розгляді справи.

Однак, відповідно до розписки була повідомлена належним чином про день, час, місце розгляду справи в суді першої інстанції через свого захисника Сергієнка Я.Г., який отримав судову повістку особисто та також останій отримав судову повістку для передачи ОСОБА_3.( а.с.58).

Тобто, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 до суду не з'явилась, поважних причин неявки в судове засідання суду першої інстанції не наддала, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Разом з цим, в судовому засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції був присутній її захисник Сергієнко Я.Г., який захищав та представляв інтереси ОСОБА_3 відповідно до довіреності (а.с. 59-60, 69).

Згідно листа від 03.12.2018 року № 396/1981/18/8689/2018 судом першої інстанції ОСОБА_3 та Сергієнко С.Я. було направлено копію постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП (а.с.75).

Із заяви захисника Сергієнка Я.Г., поданої до суду першої інстанції вбачається, що останній 05.12.2018 року ознайомився із матеріалами справи та з постановою суду (а.с.79).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення захисник Сергієнко Я.Г. 07.12.2018 року отримав копію постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2018 року (а.с.80).

Тобто, суд першої інстанції у встановлений триденний строк, відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КУпАП, направив копію судового рішення - постанову особі, стосовно якої її винесено на адресу, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, яку вказала особисто працівникам поліції ОСОБА_3

Проте, вказане поштове відправлення повернуто до відправника за закінченням терміну зберігання, що свідчить про небажання особи отримувати поштове відправлення (а.с.81).

Разом з цим, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що копію постанови від 03.12.2018 року вона отримала 11.12.2018 (а.с.82).

Проте, належних доказів на підтвердження цього ствердження, ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції не надала.

Також, слід зазначити, що захисник Сергієнко Я.Г., який діяв в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності, в якій зазначено також і про його право подавати апеляційні скарги в інтересах ОСОБА_3, отримавши 07 грудня 2018 року копію постанови суду першої інстанції від 03 грудня 2018 року маючи реальну можливість на своєчасне подання апеляційної скарги у передбачені Кодексом України про адміністративне правопорушення строки, не здійснив належним чином свої зобов'язання по захисту прав ОСОБА_3 та не подав в 10 денний строк апеляційну скаргу.

Окрім того, слід зазначити, що 05.12.2018 року захисник Сергієнко Я.Г. був ознайомлений з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та постановою стосовно ОСОБА_3

Посилання апелянта ОСОБА_3 на те, що вона отримала 11.12.2018 року копію постанови від 03.12.2018 року, спростовуються матеріалами справи, а інших доказів, як це вже зазначалось вище правопорушник суду апеляційної інстанції не надала.

Жодних інших переконливих даних про поважність причин порушення строку на подання апеляційної скарги, ОСОБА_3 у клопотанні про поновлення пропущеного строку, не наводить.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні по справі «Устименко проти України» ЄСПЛ вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які вона посилається, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними та спростовуються матеріалами справи.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які вона посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_3

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити ОСОБА_3 у поновлені строків на подачу апеляційної скарги на постанову судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_3, у зв'язку з чим повернути їй апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко