Справа № 644/8565/18
Провадження № 3/644/37/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 січня 2019 р. Харків

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого - судді Зябрової О.Г.,

за участі секретаря - Дяченко А.В.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянку України, тимчасово не працюючу, мешкає за адресою:

АДРЕСА_1,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №124694 від 24.10.2018 року, ОСОБА_2 23.10.2018 року близько 23 год. 13 хв. в місті Харкові по проспекту Олександрівському, 91 керувала транспортним засобом HYUNDAI Gets, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком № 2165 лікаря нарколога КЗОЗ ХОНД. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest відмовилась у присутності двох свідків. Тим самим, водій ОСОБА_2 порушила п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Водій ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнала себе винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що вона не перебувала за кермом автомобіля у стані алкогольного сп»яніння, оскільки взагалі не вживає спиртні напої, в ході проведення медичного огляду у медичній установі спочатку інший лікар видав їй висновок, відповідно до якого вона не перебувала у стані алкогольного сп»яніння, але даний висновок у неї відібрали співробітники поліції, а інший лікар потім видав їй новий висновок, відповідно до якого вона перебувала у стані алкогольного сп»яніння.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 також підтримав думку своєї підзахисної, та пояснив, що за результатами огляду спершу було видано висновок про відсутність стану алкогольного сп»яніння у водія, а потім співробітники поліції скориставшись своїм службовим становищем, вчинили тиск на лікарів і інший лікар видав новий висновок, згідно до якого ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп»яніння. Крім того, співробітники поліції під час складання даного протоколу неодноразово порушували права ОСОБА_2 та вчиняли на неї тиск.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що винаОСОБА_2 в порушенні п. 2.9 А Правил дорожнього руху України була доведена під час судового розгляду справи.

Так судом було встановлено, що ОСОБА_2 23.10.2018 року близько 23 год. 13 хв. в місті Харкові по проспекту Олександрівському, 91 керувала транспортним засобом HYUNDAI Gets, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

Дані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення БД № 124694, складеним 24.10.2018 року у відношенні ОСОБА_2 (а.с.1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.10.2018 № 2165, відповідно до якої ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного спяніння (а.с.2); поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 3-8), довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області про отримання посвідчення водія ХАА 445407 (а.с. 3), відеозаписами з місця події від 23.10.2018 року, які переглянуто в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пунктом 2.9 А Правил дорожнього руху України водієві забороняється - керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_2 та її захисника про складання іншого висновку, відповідно до якого ОСОБА_2 не перебувала у стані алкогольного сп»яніння, оскільки дані обставини не підтверджені жодними відповідними та належними доказами.

Що стосується посилання захисника на наявність порушень в діях співробітників поліції під час складання протоколу про адміністративну відповідальність, то дані обставини не підтверджені ним під час розгляду справи у судовому засіданні та відповідні дії співробітників поліції не були оскаржені ОСОБА_2 та її захисником до відповідного керівництва органів поліції або до суду.

Рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим і не може грунтуватись на припущеннях.

За таких обставин суд вважає, що провина ОСОБА_2 в порушенні п. 2.9 АПДР України і в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, матеріалами справи доведена повністю.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховує характер правопорушення та його наслідки і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-38, ч.1 ст.130, ст.276, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Зяброва О. Г.