Тростянецький районний суд
справа № 147/1071/19
номер провадження № 3/147/456/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Дудіков А.В., при секретарі Свистун А.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Бодачевського Р.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Вінницького районного відділення поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №203430 від 23.08.2019р., 23.08.2019 року о 21 год. 50 хв. в с. Олександрівка по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ-31105-101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку в присутності свідків, із застосуванням приладу ARAM ARCE-0190, тест -1663, результат 0,79 о/оо.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, оскільки автомобілем не керував. Додатково пояснив, що того дня він їхав додому з смт.Тростянць та в нього зламався автомобіль, вийшла з ладу електроніка. Він зателефонував до свого знайомого та попросив, щоб той під`їхав та допоміг з ремонтом. Після того, як приїхав знайомий, разом сіли в його автомобіль і поїхали до ОСОБА_1 додому в с.Демківка за запчастинами. Відремонтувавши автомобіль, він завів двигун, щоб побачити як працюють прилади, в цей час повз нього проїхав поліцейський автомобіль. Із машини вийшли поліцейські, подивилися документи. Поліцейський сказав ОСОБА_1 сісти в службовий автомобіль, щоб пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після того, як ОСОБА_1 три рази продув в трубку, поліцейський повідомив йому, що ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані та склав протокол відносно нього, вилучив посвідчення водія. Окрім того, зазначив, що запис який зазначено в протоколі «Прошу суворо не карати» він не писав. Однин підпис в протоколі його, інші підписи не його.

В судовому засіданні адвокат Бодачевський Р.В. зазначив, що дій поліцейських є незаконними, оскільки порушено порядок огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Свідків під час проведення огляду не було. Від керування автомобілем ОСОБА_1 не відсторонювався. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Заявив клопотання, які були розглянуті в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_2 повідомив, що того дня близько 8-9 год. вечора до нього подзвонив ОСОБА_1 і сказав, що в центрі с.Олександрівка у нього зламався автомобіль. Він приїхав, привіз електрика. Потім поїхали до ОСОБА_1 додому за запчастинами. Також зазначив, що ОСОБА_1 працює шофером і лікар кожного для його перевіряє на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Вважає, що того дня ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв, оскільки ОСОБА_1 потрібно було їхати вранці на роботу.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 його захисника, свідка, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачею керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №203430, 23.08.2019 року о 21 год. 50 хв. в с. Олександрівка по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ-31105-101, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку в присутності свідків, із застосуванням приладу ARAM ARCE-0190, тест -1663, результат 0,79 о/оо, чим порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху України.

Однак п. 2.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється, і перелічені п.п. а-е, тобто в протоколі не зазначено який саме з п.п. п. 2.9 Правил дорожнього руху України порушив ОСОБА_3 .

У протоколі вказані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які викликалися в судове засідання, однак останні не з`явилися.

Також до протоколу не долучено письмових пояснень свідків, що позбавляє можливості суд перевірити, що саме вищевказані свідки можуть підтвердити та свідками яких подій вони були.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: почервоніння обличчя, хитка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, за допомогою газоаналізатора Drager «Alcotest-6810», серійний № - ARCE 0190. Результати огляду на стан сп`яніння: проба позитивна, 0,79о/оо. У графі результат згоден вказано прізвище ОСОБА_1 , однак підпис в графі відсутній, так і відомості про відмову особи від підпису, хоча у вказаній графі має бути зазначено ОСОБА_6 .І ОСОБА_7 Б. та підпис особи, стосовно якої проводиться огляд, запис про відмову від підпису (а.с.4).

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, доказом наявності вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є лише протокол про адміністративне правопорушення, будь-яких інших доказів винуватості останнього суду не надано.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд звертає увагу, що об`єктивними доказами у встановленому законом порядку може бути отримання показань від свідків або відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення.

Також ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», передбачено випадки, коли поліцейський використовує технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Однак до адміністративних матеріалів не долучено відеозапис, також у протоколах відсутні відомості про те, що правопорушення зафіксовано на бодікамери.

На запит суду щодо надання відеозапису подій, які вказані в протоколі серія ДПР18 №203430 від 23.08.2019р., начальник Вінницького районного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області повідомив, що під час документування правопорушення працівники поліції не були забезпечені портативним відеореєстратором (бодікамерою).

Оскільки відсутній запис з нагрудних камер працівників поліції та письмові пояснення свідків - це свідчить про відсутність належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також суду не надано жодних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 23.08.2019р. о 21:50 год. транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Перебування біля чи в транспортному засобі не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Згідно ч.2 даної норми Закону, поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені органами доходів і зборів відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В свою чергу, в матеріалах справи відсутні будь - які дані про те, що в поліцейських Вінницького РВП 23.08.2019 року були передбачені Законом України «Про Національну поліцію» підстави для зупинки транспортного засобу, яким, як зазначено в протоколі, керував ОСОБА_1 .

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням наведеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Слід зауважити, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що адміністративні правопорушення за своєю суттю, за характером та метою стягнень які підялагють до застосування, є кримінальними для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року, Лучанінова проти України, заява № 16347/02, від 09 червня 2011 року).

У статті 69 Конституції України закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд вважає, що при складенні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не зібрано переконливих доказів його вини, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.,130, 247, 251, 252, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Суддя: