Справа № 303/5828/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25.01.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 листопада 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 громадянин України,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови, 18 вересня 2018 року о 21-ій годині 20 хвилин по пр. Свободи в м. Ужгород, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW GF 41», д. н. з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці, що не реагують на світло, підвищена жвавість), і від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) і скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв'язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, при цьому належним чином, не повідомивши його про її розгляд, чим порушив його право на захист. Зазначає, що додаткові пояснення із приводу незаконності постанови надасть після ознайомлення з матеріалами справи. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений із поважних причин, постанову суду першої інстанції скасувати, а матеріали справи направити до Ужгородського міськрайонного суду на новий судовий розгляд у порядку п. 2 ст. 293 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулось до апеляційного суду; що відомостей про поважність причин неявки ОСОБА_1 та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін до апеляційного суду не надходило.

Так, з оскаржуваної постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані про те, що копія постанови була вручена або надіслана ОСОБА_1 у передбачений ч. 1 ст. 285 КУпАП триденний строк. З матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови від 30.11.2018 була направлена ОСОБА_1 07.12.2018, що підтверджується наявним у матеріалах справи супровідним листом(а. с. 29). Разом із тим, у матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_1 копії постанови.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, а тому, причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження, визнаються поважними, у зв'язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, строк поновлюється.

Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 18 вересня 2018 року о 21-ій годині 20 хвилин по пр. Свободи в м. Ужгород, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW GF 41», д. н. з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці, що не реагують на світло, підвищена жвавість), і від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) і скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від підписання протоколу, отримання його копії та надання будь-яких пояснень (а. с. 1-2).

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які були залучені інспектором роти № 2 батальйону Управління ПП в Закарпатській області в якості свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, убачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння (а. с. 3, 4). Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, гр. ОСОБА_2 підтвердив зазначені пояснення в ході розгляду справи судом першої інстанції.

З матерів справи також убачається, що 18.09.2018 щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а також винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП за фактом керування ОСОБА_1 транспортним засобом без посвідчення водія (а. с. 5-6).

З наявного в матеріалах справи рапорту інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Закарпатській області Кукла В. В. убачається, що 18.09.2018 під час складання щодо ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, у автомобілі марки «BMW GF 41», д. н. з. НОМЕР_1, яким останній керував, було виявлено речовину, зовні схожу на наркотичну, а саме, шприц із залишками речовини невідомого походження, у зв'язку із чим, у діях ОСОБА_1 убачаються ознаки передбаченого ст. 309 КК України кримінального правопорушення. На місце події викликано слідчо-оперативну групу, а автомобіль евакуйовано на штрафмайданчик (а. с. 7).

Вищенаведені докази у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.5 Правил та винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Кукла В. В. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи - у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор Кукла В. В. при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які були залучені в якості свідків відмови ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп'яніння, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, у відмові від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, - такі в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова судді є незаконною у зв'язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права, - апеляційний суд з урахуванням вищенаведеного, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи й вищенаведеними доказами. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд враховує те, що апелянтом у їх підтвердження не наведено жодних аргументів.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що додаткові пояснення із приводу незаконності постанови ОСОБА_1 надасть після ознайомлення з матеріалами справи, апеляційний суд враховує встановлений в апеляційному суді факт обізнаності ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, а також те, що з моменту отримання ним повідомлення про розгляд справи (18.01.2019) до її розгляду (25.01.2019) будь-яких додаткових пояснень чи документів ОСОБА_1 не подав.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі, при цьому належним чином, не повідомивши його про її розгляд, чим порушив його право на захист, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист та не свідчать про незаконність висновку суду першої інстанції про наявність у діях останнього складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд враховує те, що суд першої інстанції належним чином повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи (а. с. 17, 21), однак, останній не з'явився в судове засідання без поважних причин, не надавши відомостей про поважність причин своєї неявки чи заяви про відкладення розгляду справи на інший день, і в такий спосіб сам позбавив себе права на захист. При цьому, апеляційний суд зазначає, що факт розгляду судом першої інстанції без участі ОСОБА_1 враховано апеляційним судом при вирішенні питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та, відповідно, у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на нього накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено підстав для скасування судового рішення і направлення справи на новий судовий розгляд або для проведення додаткової перевірки, тому доводи апеляційної скарги у цій частині відхиляються.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що ОСОБА_1 не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і, не з'явившись на розгляд справи без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, ОСОБА_1 позбавив себе можливості заявити в ході апеляційного розгляду клопотання, у тому числі й про виклик свідків, та надати які-небудь докази у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги, чим позбавив себе можливості реалізувати своє право на захист.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження судового рішення.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан