Справа № 349/1981/18
Провадження № 33/4808/39/19
Категорія ст.173-2 ч.2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Гринчишина І.Я. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого, громадянин України,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді арешту на строк 5 діб, а також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3, будучи протягом року підданий адміністративному стягненню за вчинення дій передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 12 листопада 2018 року біля 21 год. 30 хв., 17 листопада 2018 року біля 20 год. 00 хв., 20 листопада 2018 року о 15 год. 30 хв., 25 листопада 2018 року о 00 год. 30 хв. по місцю проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру із застосуванням образи відносно своєї дружини ОСОБА_4, окрім того ОСОБА_3 25 жовтня 2018 року близько 14 год. 00 хв. по місцю проживання в АДРЕСА_1 виражався нецензурною лайкою в присутності своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6

На постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2018 року захисник Гринчишин І.Я. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд при розгляді справи не з'ясував всіх обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Так, у відповідності до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Вважає, що суд без детального розгляду кожного інкримінованого правопорушення та без надання оцінки доказам по кожному конкретному епізоду протиправної діяльності, прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 , що свідчить про необ'єктивність та неповноту дослідження обставин справи. Звертає увагу на те, що покарання ОСОБА_3 судом було призначено не за кожне правопорушення окремо, а за сукупністю правопорушень, що свідчить про порушення процедури розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_3 жодних протиправних дій щодо дружини не вчиняв, свідків подій працівниками поліції не допитано, фактів на підтвердження його вини немає, а доказова база ґрунтується виключно на показаннях потерпілої ОСОБА_4 Вважає, що пояснення правопорушника не спростовані матеріалами справи.

Просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції адвокат Гринчишин І.Я. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не з'явились, хоча були в установленому законом порядку повідомлені про розгляд справи.

Разом з тим, від адвоката Гринчишина І.Я. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі його підзахисного, у зв'язку з чим, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі адвоката Гринчишина І.Я. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався повністю, прийняв обґрунтоване та законне рішення про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч.1 ст.184 КУпАП, яке ґрунтується на матеріалах справи та є правильним.

Згідно диспозиції ст.173-2 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» насильство в сім'ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Проаналізувавши матеріали провадження, вважаю, що вина ОСОБА_3, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, повністю доведена дослідженими доказами, які наявні в матеріалах провадження, а його пояснення не спростовують встановленого районним судом та можуть бути оцінені, як такі, що надані з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Зокрема, із змісту протоколів про адміністративні правопорушення: серія ГР № 406353 від 20.11.2018 року, серія ГР № 406354 від 20.11.2018 року, серія ГР № 250369 від 20.11.2018 року, серія ГР № 250327 від 25.11.2018 року, серія ГР № 250344 від 25.10.2018 року; рапортів оперативних чергових Рогатинського ВП ГУНП від 12.11.2018 року, 17.11.2018 року, 20.11.2018 року, 25.11.2018 року; протоколів прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 12.11.2018 року, 17.11.2018 року, 20.11.2018 року, 25.11.2018 року; письмових пояснень ОСОБА_4 від 12.11.2018 року, 17.11.2018 року, 20.11.2018 року, 25.11.2018 року вбачається, що перебуваючи по місцю свого проживання, за адресою: в с.Яглуш Рогатинського району ОСОБА_3 повторно протягом року, вчинив сварку із своєю дружиною ОСОБА_4, ображав її нецензурною лайкою, чим своїми діями завдав останній шкоди психічному здоров'ю та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того ОСОБА_3 25 жовтня 2018 року близько 14 год. 00 хв. по місцю проживання в АДРЕСА_1 виражався нецензурною лайкою в присутності своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Із змісту заяв ОСОБА_4 вбачається, що остання просить притягнути до адміністративної відповідальності її чоловіка ОСОБА_3, який неодноразово погрожував фізичною розправою, вчиняв дії психологічного характеру із застосуванням образи відносно неї, окрім того ОСОБА_3 25 жовтня 2018 року близько 14 год. 00 хв. по місцю проживання виражався нецензурною лайкою в присутності їхніх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_4 надала пояснення у яких вказувала на те, що ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, часто вчиняє скандали, ображає нецензурною лайкою її та дітей.

ЇЇ пояснення повністю підтверджуються відповідними рапортами працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_4 дзвонила до служби, з метою повідомлення про неправомірні дії її чоловіка ОСОБА_3

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2, ч.1 ст. 184 КУпАП повністю відповідає сукупності досліджених судом першої інстанції доказів.

Визначаючи ОСОБА_3 вид та розмір стягнення, суд першої інстанції врахував характер вчинених правопорушень, яке є умисним та таким, що посягає на громадський порядок і безпеку, дані про особу порушника, та визначив його у межах, передбачених ч.2 ст. 173-2, ч.1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю, що доводи апелянта не ґрунтуються на законі, а тому не вбачаю підстав для скасування чи зміни постанови суду І інстанції.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення обране судом в межах ч.2 ст.173-2, ч.1 ст.184 КУпАП і відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив стягнення з врахуванням ч.2 ст.26 КУпАП, відповідно до якої якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції захисника Гринчишина І.Я. в інтересах ОСОБА_3 про його невинуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2, ч.1 ст. 184 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гринчишина І.Я., подану в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 грудня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв

Згідно з оригіналом.

Суддя: О.П. Васильєв