ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/300/19 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 р. м. Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Міщенка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Міщенка В.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно даної постанови, громадянин ОСОБА_1 20 травня 2019 року о 02 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича, керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотест 6820», прилад №ARHS-0251, який показав результат 1,26 % проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник просять оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зазначають, що судом першої інстанції порушено права ОСОБА_1 на захист, оскільки справу розглянуто без його участі, в той час коли він перебував на лікуванні, а також не з`ясовано усіх обставин справи.

Крім того інспектором поліції також порушено права на захист ОСОБА_1 у зв`язку із нероз`ясненням останньому його прав при проведенні огляду, а відеофіксація вчиненого правопорушення є не безперервною.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянтів ОСОБА_4 та його захисника адвоката Міщенка В.В., які підтримали подані ними апеляційні скарги та просять їх задовольнити з мотивів, викладених у них, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом і детально викладені у постанові.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №239555 від 20.05.2019 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройшов огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820. Зазначено, що повірка даного приладу дійсна до 03.10.2019 року.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме результатами тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатор Drager Alcotest , згідно з якими рівень алкоголю в крові становив 1,26 %о.

Крім цього, працівниками поліції у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1452/735 складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому відображено встановлені ними ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння шкірних покривів обличчя. Даний Акт підписали свідки та водій ОСОБА_1 , чим засвідчили правильність відображених у ньому відомостей.

Таким чином, доводи апелянта про те, що працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу не було встановлено ознак алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 є необґрунтованими.

З пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора Drager Alcotest. Результат алкотесту 1,26 %о. промілле алкоголю в його крові.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Твердження апелянтів про те, що працівниками поліції під час оформлення протоколу про адмінправопорушення було допущено порушення, що тягне за собою скасування рішення суду першої інстанції, яке полягає у тому, що працівниками поліції не роз`яснено прав, то такі є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, з долученого до матеріалів справи відео з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України були роз`ясненні ОСОБА_1 до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення та будь-яких клопотань від нього не поступило.

Окрім цього, апелянтами вказується як на порушення, яке полягає у наданні на адресу суду відеофіксації вчиненого правопорушення, яка є не безперервною.

В даному випадку, вказані доводи є необґрунтованими, оскільки усі необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, чітко зафіксовані нагрудними камерами поліцейських та використані як доказ вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, з цього ж відео вбачається, що працівниками поліції, за результатами огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, останньому, у випадку його незгоди з результатами такого огляду, було роз`яснено та запропоновано проїхати у медичний заклад для повторного проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 повідомив, що він відмовляється їхати у медичний заклад та з результатами огляду згідний, хоч заперечував вживання алкогольних напоїв.

При цьому у протоколі ОСОБА_1 власноруч написав пояснення, що він погоджується з порушенням та зазначає, що пив пиво.

Також, посилання апелянтів на те, що порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки справу розглянуто без його участі не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172 - 4 - 172 - 9, 173, 173 - 2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185 - 1, статтями 185 - 7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Отже, під час розгляду даної категорії справи, передбаченої ст.130 КУпАП, участь належно повідомленої особи є не обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився та не надав суду будь-яких документально підтверджених доказів поважності причин його неявки.

При цьому, в судовому засіданні був присутній захисник Паламарчука В.Б. професійний адвокат Міщенко В.В., який діяв на підставі ордеру серії ТР №076251 від 14.06.2019 року. Та представляв його інтереси.

Крім того, згідно матеріалів справи, розгляд її вже неодноразово раніше відкладався за клопотаннями як ОСОБА_1 , так і його захисника.

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За викладених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даного адмінправопорушення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та вірно визначив стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Міщенка В.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КупАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис