Провадження № 33/810/66/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Магомедова Ш.Х. за участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника Мураховського О.О. розглянувши апеляційну скаргу захисника Мураховського Олександра Олександровича, діючого в інтересах ОСОБА_2, на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН не зазначено, паспорт серії СТ №091723 від 15.01.2009, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 листопада 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320,00 грн.

В постанові суду першої інстанції зазначено, що відповідно до протоколу серії БД № 120401 ОСОБА_2 12.09.2018 року о 17-00 год., в м.Сєвєродонецьку, по вул.Першотравневій, 35, керував транспортним засобом - «AUDI А6», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

На постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 листопада 2018 року захисником Мураховським О.О., діючим в інтересах ОСОБА_2, було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по адміністративній справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат Мураховський О.О. вказує, що постанова Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 листопада 2018 року винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку захисника, суд допустив порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності до закону.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №120401 від 12.09.2018 року був складений з грубими порушеннями, та сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Також було порушено Інструкцію "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно розділу 1 п.7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

ОСОБА_2 сам наполягав на освідуванні його на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі охорони здоров'я та він був робітниками патрульної поліції доставлений до Сєвєродонецької багатопрофільної лікарні.

В порушенні розділу 3 п.8 Інструкції робітники поліції, які доставили ОСОБА_2 до медичного закладу, грубо порушуючи нормативно-правові акти та порушуючи права ОСОБА_2 не видали направлення на огляд стану сп'яніння ОСОБА_2 лікарю медичного закладу, чим намагалися умисно позбавити ОСОБА_2 можливості здати біологічні зразки для виявлення або уточнення наявних речовин,що здатні спричинювати стан сп'яніння.

ОСОБА_2 був вимушений умовляти та наполягати на тому,щоб робітники поліції не порушували діючи нормативно- правовї акти, щоб надали відповідне направлення лікарю медичного закладу. Незважаючи на неодноразові прохання та наполягання ОСОБА_2, робітники патрульної поліції не надали лікарю Сєвєродонецької багатопрофільної лікарні направлення на огляд ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 був вимушений сам написати заяву на відбір у нього крові у Сєвєродонецької багатопрофільної лікарні.

Під час судового розгляду адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_2 суддею було задоволено клопотання сторони захисту про допит у якості свідків ОСОБА_4 та лікаря Багатопрофільної лікарні м. Сєвєродонецька ОСОБА_5, який оглядав у медичному закладі ОСОБА_2 та надав відповідні документи. Однак суддя вказаних свідків у судовому засіданні на допитав, незважаючи на неодноразові наполягання сторони захисту, чим порушив права особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності та по суті, на думку захисника, необґрунтовано відмінив своє ж власне рішення про допит вказаних свідків.

На його думку, судом першої інстанції не була надана оцінка порушенням,допущеним працівниками поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2

Посилається на Акт медичного огляду № 837 від 12.09.2018 року, складений лікарем ОСОБА_5, який не виявив у ОСОБА_2 ознак алкоголю, Висновки щодо результатів медичного огляду № 837 від 12.09.2018 року, зроблені лікарем ОСОБА_5, який не виявив у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння.

Згідно Результатів хіміко-токсилогічного дослідження № 749 від 19.09.2018 року,встановлених Луганським обласним наркологічним диспансером у крові ОСОБА_2 етанолу не виявлено.

Даними дослідженнями безумовно встановлено, що у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння не встановлено.

Крім того відеозапис досліджений у судовому засіданні зовсім не вказує, що ОСОБА_2 відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі, більш того, на відеозапису чітко видно, як ОСОБА_2 відповідаючи на запитання працівника поліції чи бажає він пройти огляд на стан сп'яніння, неодноразово, чітко та наполегливо відповідав, що він бажає пройти огляд на стан сп'яніння шляхом відібрання у нього крові на наявність або відсутність алкоголю.

У своїх доповненнях до апеляційної скарги захисник Мураховський просив звернути увагу на пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 у судовому засіданні, на зміст оглянутих у судовому засіданні відео файлів, наданих суду поліцією, а саме на відео файли, у яких видно коли був доставлений ОСОБА_2 до лікарні ( файл 208 останні цифри 334 з нагрудної камери ВВ 0035, файл 201 останні цифри 000 з нагрудної камери ВВ 0013).

На його думку, суд першої інстанції не надав цьому факту належної оцінки. Робітники поліції не надали лікарю направлення, що є обов'язком поліцейського, який доставив водія у лікарню, а суд першої інстанції на дає належної оцінки цим обставинам, на думку захисника.

Також на думку захисника, суд першої інстанції не надав оцінки доказам, встановленим у судовому засіданні, а саме: Акту медичного огляду № 837 від 12.09.2018 року, складеному лікарем ОСОБА_5 та його Висновку щодо результатів медичного огляду № 837 від 12.09.2018 року.

Заслухавши захисника Мураховського О.О. та його підзахисного ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права, або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання ї до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;4) змінити постанову.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції адміністративну справу відносно ОСОБА_2 розглянуто у відповідності до вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП.

У суді першої інстанції ОСОБА_2 участь не приймав, надавши заяву про розгляду справи без його участі.

Інтереси ОСОБА_2 у суді першої інстанції захищав адвокат Мураховський О.О., який до суду апеляційної інстанції разом з доповненнями до апеляційної скарги надав письмові доповнення до пояснень ОСОБА_2

З змісту цих пояснень вбачається, що ОСОБА_2 звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 120401 від 12.09.2018 року, складеного щодо нього, зазначено, що від огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, на місці правопорушення.

У постанові суду першої інстанції зазначено зовсім інше, що ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. На його думку, у цьому є суттєва різниця. Відповідно до діючих нормативно -правових актів огляд на стан сп'яніння проводиться ні на місці правопорушення, а на місці зупинки транспортного засобу. Робітник поліції, який склав адміністративний протокол щодо ОСОБА_2, вказує на те, що підставою для складання протоколу у відношенні ОСОБА_2 є відмова від огляду на стан сп'яніння водія на місці зупинки транспортного засобу, але це не є відмова від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння в розумінні п.2.5 Правил дорожнього руху, а це є законне право водія на проходження такого огляду в найближчому закладі охорони здоров'я згідно діючого законодавства.

На його думку, суд необґрунтовано послався на ті факти, які не мали місце.

При розгляді справи суд першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, правильно оцінив докази, що містяться у справі і обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП., що підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 120401 від 12.09.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8, які підтверджують факт відмови, особи, яка керувала транспортним засобом - ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного сп'яніння у будь якій формі;

- рапортом інспектора поліції ОСОБА_6, з якого слідує, що автомобіль НОМЕР_1 було зупинено на підставі повідомлення про перебування водія у стані алкогольного сп'яніння, що відповідає вимогам Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, відповідно до п.1 р.2 якої органи (підрозділи) поліції та їх посадові особи під час реагування на правопорушення або події повинні здійснювати реагування на всі повідомлення про правопорушення або події, інформація про які отримана в будь-який спосіб, направлення на місця подій сил і засобів поліції, необхідних для захисту прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяння їх реалізації;

- наданим відеозаписом, яким спростовуються посилання на те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, оскільки з відеозапису слідує, що одразу після зупинки автомобіля ОСОБА_2 хоча і перебував на пасажирському сидінні, однак двері автомобіля не відкривались, ніхто салон не покидав, ОСОБА_2 в салоні перебував один. Зафіксований характер руху автомобіля свідчить про свідоме керування ним і не може розцінюватися випадковим, мимовільним рухом транспортного засобу поза волею особи, що ним керувала, також на відеозаписі зафіксовані і ознаки алкогольного сп'яніння, такі як порушення мови та зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Твердження захисника в апеляційному суді про те, що його підзахисний неодноразово просив, а тим більш наполягав пройти огляд на стан сп'яніння шляхом відібрання у нього крові на наявність або відсутність алкоголю спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_8, які підтверджують факт відмови проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2, відеозаписом, з якого видно, що ОСОБА_2 спочатку відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, хоча йому роз'яснювались права та наслідки відмови. Однак пізніше він погодився на проведення огляду в медичній установі.

В медичній установі неодноразові вимоги щодо проведення огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 ігнорував, казав, що автомобілем не керував, проходити огляд не буде.

Крім того, з змісту постанови суду першої інстанції вбачається,що судом були допитані у якості свідків у встановленому законом порядку інспектор поліції ОСОБА_6, який складав протокол щодо ОСОБА_2, ОСОБА_8, як свідок того,що ОСОБА_2 у його присутності відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, посилаючись на те,що він не керував транспортним засобом, ОСОБА_7, як свідок того, що він знає ОСОБА_2 15 років і на даний час ОСОБА_2 його керівник,який погодився на проведення огляду у медичної установі, бачив,що останній знаходився у автомобілі на пасажирському сидінні,та у лікарні доктор неодноразово виходив та пропонував проходити огляд, підійшли поліцейські та повідомили йому, що проводити огляд вже не треба,оскільки ОСОБА_2 вже відмовився.

Щодо наданих стороною захисту акту медичного огляду № 837 від 12.09.2018 та результатів хіміко-токсикологічного дослідження №749 від 24.09.2018 року, відповідно до яких ознак сп'яніння у ОСОБА_2 виявлено не було, а відібраний біологічний матеріал - кров, етанолу не містить, суд першої інстанції вірно не прийняв їх до уваги з огляду на те, що огляд було проведено о 19-46 год., що перевищує дві години з моменту зупинки транспортного засобу, що не може забезпечити достовірності результатів огляду, а хіміко-токсикологічне дослідження біологічного матеріалу відібраного 12.09.2018 року о 19-50 год. було розпочато не в день відібрання зразків та складання акту а лише 19.09.2018 та закінчено 28.09.2018 року, у зв'язку з чим не могло бути розцінене судом як достовірне спростування відсутності провини ОСОБА_2

Крім того, у постанові суду першої інстанції вірно наголошено, що ОСОБА_2 не інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, встановлення перебування або не перебування його у стані сп'яніння не є предметом розгляду провадження. ОСОБА_2 інкримінується саме відмова особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Апеляційний суд вважає,що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги з доповненнями захисника Мураховського О.О. про те, що його підзахисний ОСОБА_2 наполягав на проходженні огляду на стан сп'яніння в медичній установі та доводи та пояснення ОСОБА_2 зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №120401 від 12.09.2018 року суд вважає безпідставними, оскільки це спростовується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які знаходяться у матеріалах справи, що містять відомості щодо обставин адміністративного правопорушення.

Крім того, апеляційний суд звернув увагу на таке.

З дослідженого у нарадчої кімнаті відеозапису з відеореєстратору, встановленого у салоні службового автомобілю патрульної поліції вбачається, що ОСОБА_2 в бесіді з працівниками поліцій особисто розповідає, що вживав алкоголь та їхав з корпоративу, та шкодує, що не визвав таксі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 120401 від 12.09.2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, був складений у м.Сєвєродонецьку уповноваженою на те особою, у відповідності до вимог ст.ст.254,255,256 КУпАП.

ОСОБА_2, щодо якого був складений вищевказаній протокол, було роз'ясненні його права та обов'язки під час складання протоколу у автомобілі патрульної поліції після того, як ОСОБА_2 вже відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарського препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому сам ОСОБА_2 визнав той факт, що він вживав на корпоративі спиртні напої, у зв'язку з чим йому необхідно було викликати іншого водія для керування своїм автомобілем, але він цього не зробив. Зміст цих визнань ОСОБА_2 чітко зазначений на відеореєстраторі у автомобілі патрульної поліції (відеокамери № 13 та 35 )

Твердження захисника про те,що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного,а наполягав на цьому,не зважаючи на це поліцейський ОСОБА_6, який складав протокол щодо ОСОБА_2, не дав йому у поліклініці направлення на проходження огляду на стан сп'яніння, пославшись на те,що останній домовляється з лікарем, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на таке.

З матеріалів справи (відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських) вбачається, що автомобіль ОСОБА_2, де він знаходився один, був зупинений працівниками патрульної поліції 12.09.2018 року о 17-00 годині, що підтверджено відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. ОСОБА_4 в цей час в автомобілі не знаходився,а появився після того, як був зупинений автомобіль разом з ОСОБА_2 Упродовж 1 годині 30 хвилині ОСОБА_2 знаходився в автомобілі та спілкувався за телефоном з різними особами, при цьому автомобіль не відкривався. Неодноразово до нього зверталися патрульні поліцейські та пропонували йому відкрити двері автомобіля для спілкування та проходження медичного огляду на стан сп'яніння на місці або у медичному закладі. ОСОБА_2 кожного разу відповідав неоднозначно, що апеляційний суд також розцінює, що він тягнув час під різними причинами. З змісту протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вбачається,що він був складений о 18 годині 45 хвилин, тобто на цей час вже з'явився його захисник Мураховський О.О., під час знаходження у лікарні також знаходилися знайомі ОСОБА_2, які заважали патрульним поліцейським робити свою справу. У зв'язку з чим від захисника Мураховського О.О. було зроблено їм зауваження приблизно о 19-00 годині.

Апеляційний суд розцінює поведінку ОСОБА_2, починаючи з 17-00 годині по 18 годині 30 хвилин, як водія, який не виконує вимоги уповноваженої на це особи під час зупинки транспортного засобу для з'ясування всіх обставин, які стали причиною для зупинки цього транспортного засобу.

У зв'язку з чим висновки суду першої інстанції про те,що суд вважає версію про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, а ним керувала інша особа - неспроможною та такою, що спростовується наявним відеозаписом, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Апеляційний суд погоджується з тим, що на відеозаписі також зафіксовані і ознаки алкогольного сп'яніння, як то порушення мови; зміна забарвлення шкірного покриву обличчя у ОСОБА_2, тобто у патрульних поліцейських були підстави для зупинки транспортного засобу, у якому знаходився ОСОБА_2

Крім того, з наданого відеозапису, який був оглянутий у суді першої інстанції та досліджений у суді апеляційної інстанції, слідує, що ОСОБА_2 спочатку відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, як на місці зупинки, так і в медичному закладі, йому роз'яснювались права та наслідки відмови. Однак пізніше він за власним бажанням одночасно зі свідком ОСОБА_4 погодився на проведення огляду в медичній установі, та пройшов його.

Як на місці зупинки, так і в медичній установі неодноразові вимоги інспектора взводу №2 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліцій ОСОБА_6 щодо проведення огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 ігнорував, казав, що автомобілем не керував, проходити огляд не буде.

Допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 пояснив, що він розцінив таку поведінку ОСОБА_2 як його відмову від огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, у якому зазначив про присутність при цьому двох свідків.

Допитаний у суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8 пояснив, що він був свідком того, як після зупинки автомобіля «AUDI А6», у якому знаходився ОСОБА_2 на пасажирському місце, останній тривалий час більш ніж 40 хвилин не відкривав вікно автомобіля, на неодноразові вимоги патрульних поліцейських. ОСОБА_2 палив та тримав у руках мобільний телефон. Через деякий час з'явився парень, який бігав біля автомобіля та говорив про те, що він керував цим автомобілем. Після того, ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Потім з'явився його захисник Мураховський О.О. і він погодився на огляд на стан алкогольного сп'яніння у лікарні. Вони поїхали разом на різних автомобілях до лікарні, де вже знаходилося багато друзів ОСОБА_2, патрульних поліцейських. Він вийшов з лікарні та підійшов до вікна, за яким побачив, що у кабінеті лікаря, який проводить огляд на стан алкогольного сп'яніння, окрім ОСОБА_2 знаходилася іще інша особа, щодо якої проводили огляд на стан сп'яніння. Він бачив, що патрульних поліцейських до лікаря не пускали. У нього виникла думка, що замість ОСОБА_2 аналізи на стан алкогольного сп'яніння давала інша особа.

На запитання захисника Мураховського О.О., свідок підтвердив, що саме він підписував протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та пояснення до нього.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 пояснив, що він товаришує з ОСОБА_2 більш 10 років, працює приватним підприємцем, займається транспортними послугами та перевозками деревини. Щодо подій від 12.09.2018 року пояснив, що він не бачив коли за часом зупинили автомобіль «AUDI», зеленого кольору. Він їхав разом з ОСОБА_2 до м. Харьків, та відлучився на деякий час. Через півгодини з'явилися патрульні поліцейські, з якими він разом з ОСОБА_2 поїхав до лікарні , у якої він за власним бажанням здав аналізи на стан алкогольного сп'яніння. Після чого на цьому автомобілі поїхали разом з ОСОБА_2 до дому.

Суд апеляційної інстанції критично відноситься до показань цього свідка, оскільки він є очевидно зацікавленою особою о результатах розгляду апеляційної скарги захисника Мураховського О.О.

Що стосується оцінки показань інших свідків, допитаних у суді апеляційної інстанції, то їх показання не відрізняються від показань, які були надані ними у суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, об'єктивно та всебічно досліджені всі обставини справи, та прийняте законне, обґрунтоване та належним чином мотивовано судове рішення.

Апеляційний суд не встановив порушень матеріального та процесуального права судом першої інстанції при розгляду матеріалів адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2

За таких обставин суд вважає апеляційну скаргу з доповненнями захисника Мураховського О.О. діючого в інтересах ОСОБА_2 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.294 КУпАП, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника Мураховського Олександра Олександровича діючого в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду: Є.В.Тополюк