Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2018 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 06.10.2018 року о 01 год. 43 хв. в м. Рівне по вул. Дубенська, 74, керував транспортним засобом «BMW 5», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився в установленному законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №2145 від 06 жовтня 2018 року, результат якого становить 2,00 проміле.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2018 року щодо нього та закрити провадження у справі.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що сформульована в протоколі суть адміністративного правопорушення про порушення ним одночасно двох пунктів ПДР - п.2.9а та п.2.5, які є взаємовиключним та неможуть буть застосовані одночасно, є грубим порушенням вимог ст.256 КУпАП, і як наслідок, позбавляє такий протокол будь-якого доказового змісту.

Також ОСОБА_1 подано письмові пояснення щодо пропуску строку.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 18 грудня 2018 року ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову (а.с.39), а 27 грудня 2018 року до Рівненського міського суду поштовим відправленням було надіслано апеляційну скаргу (а.с.40).

На підставі наведеного, строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущено з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №063660 від 06 жовтня 2018 року (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7-10); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06 жовтня 2018 року (а.с.5); тестом №2145 від 06 жовтня 2018 року (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 жовтня 2018 року (а.с.6); рапортом працівника поліції (а.с.12-13).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД №063660, ОСОБА_1, 06 жовтня 2018 року о 01 год. 43 хв. в м. Сарни по вул. Дубенська, 74, керував транспортним засобом «BMW 5», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №2145 від 06 жовтня 2018 року, результат якого становить 2,00 проміле. З результатими огляду ОСОБА_1 не згоден, від проходження медичного огляду з метою визначення стану алкогольного сп'яніння в медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків (а.с.2).

Крім того, вищезазначені обставини також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9-10), підтверджуються актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06 жовтня 2018 року (а.с.5) та тестом №2145 від 06 жовтня 2018 року (а.с.4), з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою газоаналізатора «Alcotest», результат якого становить 2,00 проміле, проте, водій з результатами такого огляду не погодився та погодився на пропозицію працівників поліції пройти медичний огляд в КЗ РОЦПЗН. Однак, згодом водій ОСОБА_1 змінив свою думку та відмовився від проходження огляду в медичному закладі, що підтверджується рапортом працівника поліції ОСОБА_4 (а.с.13), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7) та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06 жовтня 2018 року (а.с.6).

Зважаючи на вищевикладене, оцінивши всі докази в справі у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що сформульована в протоколі суть адміністративного правопорушення про порушення ОСОБА_1 одночасно двох пунктів ПДР - п.2.9а та п.2.5, які є взаємовиключним та неможуть буть застосовані одночасно, є грубим порушенням вимог ст.256 КУпАП, і як наслідок, позбавляє такий протокол будь-якого доказового змісту, безпідставні та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевказаними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суддею під час розгляду справи належним чином з'ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних вірогідних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Жодних нових допустимих доказів, що давали б підстави для обґрунтованих сумнівів у вірогідності зібраних у справі доказів, апеляційному суду не надано.

Призначаючи стягнення, суддя врахував всі зазначені ст.33 КУпАП обставини і відповідно до ст.ст.27, 130 КУпАП наклав стягнення, яке відповідає вимогам ст.23 КУпАП і є справедливим, будучи достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І.