ЄУН № 336/1464/19
пр. № 3/336/569/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Орджонікідзе, зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 , працює торгівельним представником ПП «Хладопром»,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 28 лютого 2019 року о 19.35 годині ОСОБА_1 в районі перехрестя вул. Мокрянської та автодороги Хрків-Сімферополь, керуючи автомобілем ВАЗ 21150-120, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при виконанні маневру обгону не впевнився у безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 11055773, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку та повертав ліворуч.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення заперечував, вказуючи, що рухався в лівій смузі руху, аж раптом автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у попутному напрямку в правій смузі руху, різко змінив напрямок руху, одночасно увімкнувши покажчик повороту, та виїхав на його смугу руху, розпочавши маневр розвороту ліворуч. ОСОБА_1 застосував екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не зміг. Внаслідок зіткнення у автомобіля ОСОБА_1 пошкоджена ліва бічна частина.

Потерпілий ОСОБА_2 вказував, що рухався у правій смузі руху та, маючи намір здійснити поворотам ліворуч, увімкнув покажчик повороту та почав перестроюватись до лівої смуги. Автомобіль під керування ОСОБА_1 рухався за ним на відстані приблизно 20 метрів.

При наданні письмових пояснень одразу після ДТП потерпілий ОСОБА_2 наполягав, що рухався в лівій смузі руху та збирався здійснити маневр розвороту вліво, коли сталось зіткнення.

Письмові пояснення ОСОБА_1 , наявні в матеріалах справи, узгоджуються з його поясненнями під час судового засідання.

Також судом досліджено схему дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана водіями.

Відповідно до висновку експерта № 9-217 від 19.06.2019 року експертом розглянуто два варіанту розвитку подій: за поясненнями ОСОБА_1 та поясненнями ОСОБА_2 .

Згідно з висновком за поясненнями водія ОСОБА_1 в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, та в його діях є невідповідності вимогам п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху. Оцінити дії водія ОСОБА_1 з відсутності додаткових вихідних даних немає можливості.

Через неінформативність пояснень водія ОСОБА_2 за його поясненнями надати оцінку діям обох водіїв не є можливим.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 14.6 Правил дорожнього руху, який вказано у протоколі про адміністративне правопорушення як такий, якого не дотримався ОСОБА_1 , вказує, що обгін на перехресті заборонений.

За визначенням п. 1.10 Правил дорожнього руху обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху.

Натомість зі схеми ДТП, яка підписана обома водіями без заперечень, вбачається, що зіткнення сталось на відстані 6,6 метрів від правого узбіччя при ширині проїзної частини у 15 метрів, тож в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 виконував маневр обгону, адже він не виїжджав на зустрічну смугу руху.

За таких обставин, тих положень Правил дорожнього руху, про які зазначено в протоколі, ОСОБА_1 не порушував, адже обгону не здійснював.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що сукупністю досліджених судом доказів вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтвердилась, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк