Номер провадження: 33/813/107/19
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

його представника - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмір 352 гривні 40 копійок.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він14 вересня 2018 року, об 02 год. 20 хв. керував автомобілем марки Nissan Maxima д/н НОМЕР_1 в м. Одесі, на перехресті вул. Басейна та вул. Люстдорська дорога в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився в установленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду 1,87 %.

Не погоджуючись із вказаною постановою,27 листопада 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову судді Приморського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2018 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови, апелянт зазначає, що судом порушені права та інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: судом не досліджувались докази надані робітниками поліції, не допитувались свідки.

Крім того, ОСОБА_2 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постановиПриморського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2018 року, мотивуючи його тим, що розгляд справи відбувся за його відсутності, про судове засідання він не знав і повісток не отримував, копію постанови не отримував.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, вивчивши доводи скарги та матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню,

ОСОБА_2 у судове засідання, яке було призначено на 15.10.2018 року не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення.

У судове засідання 14.11.2018 року ОСОБА_2 також не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду повернулось рекомендоване повідомлення « зі спливом строку зберігання».

У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що копію оскарженої постанови ОСОБА_2 не отримував, тому не мав можливості оскаржити постанову у встановлений законодавством десятиденний строк.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 об'єктивно не мав можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2018 року.

Розгляд справи відкласти на 20.02.2019 року, на 12.00 год.

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити. Викликати в наступне судове засідання свідків, які були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2.

Повторно витребувати від начальника УПП в м. Одесі інформацію стосовно приладу «Драгер», за допомогою якого проходило освідчення ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда