Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/4144/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області А.А.Надопта, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, безробітний,

за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

За протоколом про адміністративне правопорушення від 29.11.2018р. ОСОБА_1 29.11.2018р. близько 10.55 години в м.Виноградів надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі без ліцензії, передбаченої п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності», чим порушив вимоги ст.164 ч.1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності про час, місце і день розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з»явилася, проте її захисник подав клопотання про повернення даного протоколу на дооформлення органу, який склав протокол, оскільки такий не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому, дослідивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення №0011011 від 29.11.2018р., який є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів у справі, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУаАП.

Ці висновки суд обґрунтовує наступним.

Так, згідно до вимог ст.ст.245,252 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення і обов»язком органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Докази, на основі який встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, цей орган оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП про розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд виходить з того, що відповідно до змісту ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення дане адміністративне правопорушення полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону. Тобто суб'єктом правопорушення може бути: особа яка самостійно провадить господарську діяльність без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання; суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності, проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення зазначених вимог відсутні відомості про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності на постійній основі, систематично, два і більше разів, з надання платних послуг з перевезення громадян.

Більш того, в матеріалах справи містяться тільки протокол про адміністративне правопорушення, фотографія транспортного засобу, копія направлення на перевірку, проте жодних доказів того, що під час складання протоколу був присутній пасажир, до матеріалів справи не додано.

В протоколі про адміністративне правопорушення не наведено норм закону, що регулюють заняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів, не зазначено, які саме норми порушив ОСОБА_1, у чому це виразилося, а тому не викладено повно фактичних обставин правопорушення, не зазначено, чи був автомобіль обладнаний як таксі, не вказано осіб, яким він надавав послуги таксі, чи існувала регулярність таких послуг та чи взагалі такі послуги надавалися.

Між тим, диспозиція цієї частини статті 164 КУпАП є бланкетною, тобто необхідним є встановлення та зазначення у протоколі, норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Таких вимог вповноваженою особою, якою складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було дотримано, оскільки у протоколі не зазначено норм закону, порушення яких вбачалося би у діях останього.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення .

Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р.) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне обвинувачення для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.164 КУпАП .

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в ЗВ'ЯЗКУ З адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому справу відносно нього слід провадженням закрити.

Керуючись ст.ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП - провадженням закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяА. А. Надопта