Провадження № 3/554/98/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

4 лютого 2019 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки і мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, головного бухгалтера ТОВ «Інкріс-Агро», ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжньої, РНОКПП № НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувалася

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного головним державним ревізором-інспектором управління аудиту ГУ ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 порушниця ОСОБА_1 «вчинила порушення порядку ведення податкового обліку п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п. 200.1, п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 12755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет за червень та липень 2018 року на загальну суму 242269,11», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання порушниця не явилася, надавши письмові заперечення, в яких вину у вчиненні інкримінованого ій правопорушення не визнала та просила закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязкуз з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення та необхідності закриття справи щодо неї за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

У відповідності до чинного законодавства відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

При цьому, в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення вказаного правопорушення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Утім, протокол про адміністративне правопорушення був складений після спливу цього строку, що суперечить вимогам пункту 7 статті 247 КУпАП.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Судом встановлено, що Протокол про адміністративне правопорушення має суттєві недоліки у ньому, зокрема, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у частині 1 статті 163-1 КУпАП, диспозиція якої є бланкетною, оскільки не розкрито зміст порушення норми закону, не зазначено місце та час його скоєння, а лише констатовано факт вчинення такого порушення та зроблено посилання на норми, що є недопустимим, так як порушує право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В протоколі відсутнє пояснення порушниці.

Наведене свідчить також про те, що докази вини порушника зібрані всупереч встановленому статтею 251 КУпАП порядку. Згідно з положеннями зазначеної норми закону доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких доказів, зібраних у визначеному законом порядку, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення ініціатором складення протоколу не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту їх вчинення в протоколі є припущенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, судом встановлено, що як на момент розгляду справи, так і складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення спливли строки для накладення адміністративного стягнення, в звязку з чим ініціатор складення протоколу не мав права його складати, а тому справа підлягає закриттю і з цих підстав.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про її винуватість у цьому не ґрунтуються на наданих доказах, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, що виключає притягнення особи до відповідальності, а адміністративне провадження щодо неї розпочате в порушення вимог статті 247 КУпАП поза межами передбаченого законом строку.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 38, 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя А. Г. Савченко