Номер провадження: 33/813/40/19
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря судового засідання Томашевської К.В.

осіб, які з"явилися до судового засідання:

- ОСОБА_2

- представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

- працівника поліції (свідка) ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 24 вересня 2018 року -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 24 вересня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 гривень з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строк на 1 рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 24 вересня 2018 року скасувати та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає, що судом не повно встановлені та з"ясовані обставини, які мають значення для справи.

Так, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не роз"яснено ОСОБА_2 права, передбачені ст.55,56,59 Конституції України; не вказано чи прятягувався він раніше до адміністративної відповідальності протягом року; протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення та дописки, зокрема щодо пункту ПДД; в протоколі не вказано доказів, які додаються до протоколу, а в письмових поясненнях свідків відсутня інформація щодо дати, часу та адреси скоєння правопорушення та написані під диктовку.

Крім того, працівники поліції не мали при собі спеціального приладу, за допомогою якого можливо було б встановити, що він перебував у стані алкогольного сп"яніння.

Крім того, його транспортний засіб не рухався, а стояв на місці зупинки, а він лише знаходився в салоні машини зі своєю дружиною.

Апелянт зазначає, що він є учасником бойових дій та співробітником КУ „Муніципальна варта" ОМР, після зони АТО має ряд захворювань, його заробітня плата складає 6043 грн., тому накладений на нього штраф у розмірі 10 200 гривень є завеликим.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які з"явилися до судового засідання, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наведених в цій постанові підстав.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Так, вчиненення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується протоколом по адміністративне правопорушення, поясненнями свідків та встановленими обставинами в суді апеляційної інстанції.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 127163, складеного працівником поліції ОСОБА_4, 21 липня 2018 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ (Lanos), н.з. НОМЕР_1 о 23 годині 05 хвилин в м.Одесі по вул.Жоліо-Кюрі, 26 з ознаками алкогольного сп"яніння, а саме нестійка хода, почервоніння очей, різкий запах з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. У ОСОБА_2 вимчасово вилучені документи та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

Відповідно пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 від 21.07.2018 року, доданих до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля з явними ознаками алкогольного сп"яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння в медичному закладі або пройти огляд на місці за допомогою пристрою „Драгер" відмовився.

Відповідно до Закону, у своїх діях поліцейський керується Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.).

Відповідно до п.2 Порядку - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного сп'яніння (п. 1 розділу 9 Інструкції 2).

Згідно п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції огляд проводиться двома способами:

1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів

2) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За наявності ознак алкогольного сп'яніння поліцейський проводить огляд за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

У свідків поліцейський відбирає пояснення, де повинні бути викладені всі обставини, свідками яких вони стали.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (п. 7 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За вимогами п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відмова від проходження огляду на стан сп'яніння є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, і відмова пройти огляд фактично прирівнюється до визнання своєї провини.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не пропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки, оскільки у них не було при собі вимірювального приладу спростовуються оглянутими в судовому засіданні матеріалами відеозапису з місця події, з яких вбачається, що співробітники поліції, роз"яснивши ОСОБА_2 його конституційні права, пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння за допомогою пристрою „Драгер" або в умовах медичного закладу. Проте від проходження огляду, як на місці за допомогою технічного пристрою «Драгер», так від проходження медичного огляду в умовах медичного закладу, ОСОБА_2, як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, відмовився.

Також з матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 визнав, що випив два келиха вина та в контексті питання щодо керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, не заперечував, що «повільно рухався».

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, лейтенант поліції ОСОБА_4 під присягу свідка, до якої був приведений апеляційним судом, підтвердив, що ОСОБА_2 дійсно рухався на автомобілі з ознаками алкогольного сп"яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, координації рухів, тощо) та відмовився від огляду на стан алкогольного сп"яніння, як на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів так і від медичного огляду лікарем закладу охорони здоров'я.

Крім того, як встановлено судом апеляційної інстанції, це не перше адміністративне правопорушення ОСОБА_2, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 06 січня 2017 року у відношенні ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп"яніння та від проходження медичного огляду відмовився. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.04.2017 року адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП було закрито у зв"язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов'язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами та не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв'язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м.Одеси від 24 вересня 2018 року - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе