ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

20.12.2019 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді: Чудопалової С.В. при секретарі: Небиліченко Т.В., за участю прокурора: Третьяка Є.І.

правопорушника ОСОБА_1

адвоката Спруцко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Мангуш матеріали справ про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Урзуф Мангушського району Донецької області, громадянки України, працюючої в Національному парку «Меотида» - на посаді директора, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суд

ВСТАНОВИВ:

02.08.2019 до Першотравневого районного суду Донецької області надійшли протоколи № 389, 390, 391, 392, 408, 409, 410, 411, 412, 413, 414, 415, 416, 417, 418, 393, 394, 395, 396, 397, 398, 399, 400, 401, 402, 403, 404, 405, 406, 407 від 22.07.2019 про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відносно ОСОБА_1 , яка порушуючи вимоги ст.. 28 Закону України «Про запобігання корупції» перебуваючи на посаді в.о. директора Національного парку «Меотида», є посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 24.11.2017, 15.12.2017, 26.01.2018, 20.02.2018, 24.04.2018, 23.05.2018, 22.06.2018, 24.07.2018, 23.08.2018, 25.09.2018, 24.10.2018, 26.11.2018, 19.12.2018, 25.02.2019, 26.03.2019 під час реалізації службових повноважень, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вживши заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила Міністерство екології та природних ресурсів України або НАЗК про наявність реального конфлікту інтересів, під час видання та підписання Наказів № 68-б від 24.11.2017, № 72-б від 15.12.2017, №5-б від 26.01.2018, № 15-б від 20.02.2018, № 26 від 24.04.2018, № 37-б від 23.05.2019, № 43-б від 22.06.2018, № 50-б від 24.07.2018, № 57-б від 23.08.2018, № 68-б від 25.09.2018, № 74-б від 24.10.2018, № 87-б від 26.11.2018, № 95-б від 19.12.2018, № 9-б від 25.02.2019, № 20-б від 26.03.2019, якими призначила та визначила премію своєму чоловіку ОСОБА_2 інженеру з охорони природних екосистем 1 категорії відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Меотида» та 24.11.2017, 15.12.2017, 26.01.2018, 20.02.2018, 24.04.2018, 23.05.2018, 22.06.2018, 24.07.2018, 23.08.2018, 25.09.2018, 24.10.2018, 26.11.2018, 19.12.2018, 25.02.2019, 26.03.2019 під час реалізації службових повноважень, всупереч вимогам ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», видала та підписала Накази № 68-б від 24.11.2017, № 72-б від 15.12.2017, №5-б від 26.01.2018, № 15-б від 20.02.2018, № 26 від 24.04.2018, № 37-б від 23.05.2019, № 43-б від 22.06.2018, № 50-б від 24.07.2018, № 57-б від 23.08.2018, № 68-б від 25.09.2018, № 74-б від 24.10.2018, № 87-б від 26.11.2018, № 95-б від 19.12.2018, № 9-б від 25.02.2019, № 20-б від 26.03.2019, якими призначила та визначила премію своєму чоловіку ОСОБА_2 - інженеру з охорони природних екосистем 1 категорії відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Меотида». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 , з моменту коли дізналась або повинна була дізнатись про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, зобов`язана повідомляти належним чином про це не пізніш наступного робочого дня Міністерство екології та природних ресурсів України або НАЗК.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172- та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Місце вчинення адміністративного правопорушення: Донецька область, Мангушський р-н с. Урзуф, вул. Центральна, буд. 53-б.

Датою виявлення правопорушення, згідно протоколів, зазначено - 22.07.2019.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-7 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП не визнала, та пояснила, що вона працює в НПП «Меотида» з 2015 по 2019 роки на посаді в.о. директора В травні 2019 року її викликали до УЗЕ в Донецькій області, для дачі пояснень, щодо її роботи в Парку, на якій посаді вона там працює та з якого часу, чи була вона ознайомлена з Законом України «Про запобігання корупції», хто з близьких осіб працює в Парку, де вона є т.в.о. директора Парку, на що вона поясняла, що в Парку працює її чоловік ОСОБА_2 , її безпосереднім керівником є Міністерство екології України, і про те що, коли з`явився конфлікт інтересів з її чоловіком, вона про це письмово повідомляла Мінприроди. Наказом від 02.01.2018 ОСОБА_2 був переведений з начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Меотида» інженером з охорони природних екосистем 1 категорії відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Меотида» і був підпорядкований начальнику відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Меотида» ОСОБА_3 . Порядок преміювання працівників відбувається відповідно до колективного договору, згідно якого подання про встановлення премії ОСОБА_2 їй надається начальником відділу держохорони Векліч С.М.. Також з Мінприроди надходили листи, де було роз`яснено, що у неї з її чоловіком немає конфлікту інтересів, і вона не являється суб`єктом на якого розповсюджується дія ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на підставі ст. 27 Закону, в якому зазначено, що положення частини першої цієї статті не поширюються на осіб працюючих у сільських населених пунктах. Тому просила провадження закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Спруцко В.І. також просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, зауважив на строках складання протоколу, які не співпадають з моментом виявлення правопорушення, взагалі відсутні відомості про це, також зазначив що на ОСОБА_1 не може розповсюджуватися даний закон, оскільки відповідно до ст. 27 Закону, зазначено , що положення частини першої цієї статті не поширюються на осіб працюючих у сільських населених пунктах, а також згідно ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування: перелік яких зазначений у підпунктах а) до ї). У підпункті е) зазначено, що суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону є посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду. У адміністративних протоколах зазначено, що ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», вона є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».У п.2) ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» зазначено, що особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є п.п. а) посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.Тобто оперуповноважений МРВ №1 УЗЕ в Донецькій області НПУ ст.. лейтенант поліції Маскевич А.С. помилково, або умисно при складанні протоколів використав пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» визначивши її не тим суб`єктом.

В судовому засіданні прокурор Третьяк Є.І. зазначив, що складені відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за вчинення яких передбачена ч.1 ст.172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, містять склад правопорушень та просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні даних корупційних правопорушеннь, та накласти на неї адміністративне стягнення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника та прокурора, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Так, як вбачається з протоколів № 389, 390, 391, 392, 408, 409, 410, 411, 412, 413, 414, 415, 416, 417, 418, 393, 394, 395, 396, 397, 398, 399, 400, 401, 402, 403, 404, 405, 406, 407 від 22.07.2019 про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відносно ОСОБА_1 , встановлено, що ОСОБА_1 ,яка будучи в.о. директора Національного парку «Меотида», є посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 24.11.2017, 15.12.2017, 26.01.2018, 20.02.2018, 24.04.2018, 23.05.2018, 22.06.2018, 24.07.2018, 23.08.2018, 25.09.2018, 24.10.2018, 26.11.2018, 19.12.2018, 25.02.2019, 26.03.2019 під час реалізації службових повноважень, порушуючи вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вживши заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомила Міністерство екології та природних ресурсів України або НАЗК про наявність реального конфлікту інтересів, під час видання та підписання Наказів № 68-б від 24.11.2017, № 72-б від 15.12.2017, №5-б від 26.01.2018, № 15-б від 20.02.2018, № 26 від 24.04.2018, № 37-б від 23.05.2019, № 43-б від 22.06.2018, № 50-б від 24.07.2018, № 57-б від 23.08.2018, № 68-б від 25.09.2018, № 74-б від 24.10.2018, № 87-б від 26.11.2018, № 95-б від 19.12.2018, № 9-б від 25.02.2019, № 20-б від 26.03.2019, якими призначила та визначила премію своєму чоловіку ОСОБА_2 інженеру з охорони природних екосистем 1 категорії відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Меотида» та 24.11.2017, 15.12.2017, 26.01.2018, 20.02.2018, 24.04.2018, 23.05.2018, 22.06.2018, 24.07.2018, 23.08.2018, 25.09.2018, 24.10.2018, 26.11.2018, 19.12.2018, 25.02.2019, 26.03.2019 під час реалізації службових повноважень, всупереч вимогам ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», видала та підписала Накази № 68-б від 24.11.2017, № 72-б від 15.12.2017, №5-б від 26.01.2018, № 15-б від 20.02.2018, № 26 від 24.04.2018, № 37-б від 23.05.2019, № 43-б від 22.06.2018, № 50-б від 24.07.2018, № 57-б від 23.08.2018, № 68-б від 25.09.2018, № 74-б від 24.10.2018, № 87-б від 26.11.2018, № 95-б від 19.12.2018, № 9-б від 25.02.2019, № 20-б від 26.03.2019, якими призначила та визначила премію своєму чоловіку ОСОБА_2 - інженеру з охорони природних екосистем 1 категорії відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Меотида». Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до диспозиції ч.2 ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки ст.172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Аналізуючи зазначені норми під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Як вбачається зі змісту протоколів, ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», вона є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», але з такими висновками суд не може погодитися виходячи з наступного.

Згідно наказу директора Національного природного парку «Меотида» ОСОБА_4 від 02.02.2015 за № 14-к Долгову ОСОБА_5 переведено з посади начальника науково-дослідного природоохоронного відділення «Білосарайське» НПП «Меотида» на посаду першого заступника директора головного природознавця з 02 лютого 2015 року з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.12 том 1).

Згідно наказу в.о. міністра Міністерства екології та природних ресурсів України Курикіна С ОСОБА_6 від 01 вересня 2015 року, на ОСОБА_1 покладено виконання обов`язків директора Національного природного парку «Меотида» (а.с.34 том 1).

Як зазначено у протоколах, згідно із п. 3 «Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю» затвердженого рішенням НАЗК №3 від 11.08.16 р. ОСОБА_1 , як в.о директора є посадовою особою юридичної особи публічного права та згідно пп «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Однак, відповідно до п. 3.3 цього ж роз`яснення зазначено, що уцілях визначення суб`єктів декларування, згідно із Законом, слід застосовувати вужче тлумачення і вважати службовими, посадовими особами - суб`єктами декларування лише тих працівників, на яких покладено відповідні обов`язки на постійній основі. Наприклад, наявність у посадовій інструкції працівника (спеціаліста, головного спеціаліста тощо) положення про те, що він може виконувати певні додаткові організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки на час відсутності керівника структурного підрозділу, не є достатнім для того, щоб вважати такого працівника посадовою чи службовою особою, яка є суб`єктом декларування відповідно до Закону. Цей висновок не змінюється навіть в разі фактичного виконання таких обов`язків упродовж звітного періоду. Тобто в разі тимчасового виконання працівником організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків на час відсутності керівника підрозділу у звітному періоді у нього не виникає обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за цей період.

Таким чином ОСОБА_7 в розумінні зазначених роз`яснень, виконуючи обов`яки директора національного природного парку «Меотида», згідно наказу в.о.міністра Міністерства екології та природних ресурсів України, взагалі не є суб`єктом корупційних правопорушень, на яких поширюється дія закону України «Про запобігання корупції»., оскільки починаючи 01.09.2015 р. вона виконувала обов`язки директора не на постійній основі.

Також слід зауважити, що відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ особи, зазначені у пункті 1, 2 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікт інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи н посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника; або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Проте, відповідно до листів від 30.01.2019 № Р-28 та від 02.02.2018 № Р-39, в.о. директора НПП «Меотида» ОСОБА_1 , повідомляла Міністерство екології та природних ресурсів України про наявний конфлікт інтересів щодо прямого підпорядкування їй її чоловіка ОСОБА_2 , який займав посаду начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду і з метою усунення цього конфлікту інтересів ОСОБА_2 був переведений на посаду інженера з охорони природних екосистем відділу державної охорони природно-заповідного фонду НПП «Меотида»(а.с.49-50 том 1), про що також було відображено в листі Мінприроди від 25.06.2019 № 5/5.1-8/6796-19 (а.с. 47 том 1).

Відповідно до положення про національний природний парк «Меотида», який затверджений наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 11.11.2011 № 331, управління парком здійснюється відповідно до вимог законодавства спеціальною адміністрацією, яку очолює директор, яка несе персональну відповідальність за виконання покладених на парк завдань, у тому числі за організацію та проведення природоохоронних заходів, наукової, науково-технічної, господарської та іншої діяльності, збереження закріпленого за Парком державного майна та виконує інші повноваження передбачені даним положенням (а.с. 24-33 том 1).

Як вбачається з відомості про співробітників НПП «Меотида», ОСОБА_1 , будучи в.о. директора НПП «Меотида» - головним природознавцем, була під підпис ознайомлена з відповідальністю за корупційні правопорушення, в тому числі і за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-7 КУпАП (а.с. 37 том 1 ).

02.03.2015 наказом директора НПП «Меотида» ОСОБА_8 А ОСОБА_9 В. (чоловіка ОСОБА_1 ) було призначено на посаду начальника відділу державної охорони природозаповідного фонду НПП «Меотида» (а.с.35 том 1).

30.01.2018 в.о. директора НПП «Меотида» ОСОБА_1 надала директору департаменту екомережі та природно-заповідного фонду Міністерства екології та природних ресурсів України інформаційний лист щодо конфлікту інтересів за № Р-28, про те, що в.о. директора НПП «Меотида» має конфлікт інтересів, у якій у прямому підпорядкуванні перебуває її чоловік начальник відділу державної охорони природозаповідного фонду НПП «Меотида» ОСОБА_2 , однак в даній інформації було зазначено, що у зв`язку з тим, що НПП «Меотида» знаходиться у сільському населеному пункті, а саме с. Урзуф Мангушського району Донецької області, що підтверджується п. 1.11 загальних положень Положення про НПП «Меотида» (а.с. 24-33 том 1), п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», згідно п. 3 ч. 1 ст. 27 Закону не поширюються на осіб, які працюють у сільських населених пунктах (а.с. 38 том 1).

Крім того, з метою усунення цього конфлікту інтересів наказом в.о. директора НПП «Меотида» від 02.01.2018 № 1, ОСОБА_2 був переведений на посаду інженера з охорони природних екосистем 1 категорії відділу державної охорони природо-заповідного фонду НПП «Меотида» (а.с. 36,37 том 1), а наказом № 2 від 02.01.2018 ОСОБА_3 був призначений на посаду начальника відділу державної охорони природозаповідного фонду НПП «Меотида», у зв`язку з чим конфлікт інтересів було усунено (а.с.39 том 1).

Як вбачається з інформаційного листа від 25.06.2019, щодо конфлікту інтересів т.в.о. директора НПП «Меотида» ОСОБА_1 , у зв`язку з підписанням наказу, яким визначається розмір премії, надбавки або іншої виплати чоловікові ОСОБА_2 , Міністерство екології та природних ресурсів України зазначило, що відповідно до п. 1.5 Положення про порядок преміювання, надання матеріальної допомоги та встановлення надбавок і доплат керівникам установ природно-заповідного фонду Міністерства екології та природних ресурсів України, преміювання, надання матеріальної допомоги та встановлення надбавок і доплат керівникам установ ПФЗ оформляється листом згодою або наказом міністерства, тобто, керівники установ зобов`язані погоджувати з Мінприроди тільки власне преміювання, а преміювання інших працівників Парку здійснюється відповідно до Колективного договору (а.с. 13-16 том 1) та Положення про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам НПП «Меотида». Також в листі було зазначено, що ОСОБА_2 працює інженером з охорони природних екосистем 1 категорії і відповідно до п. 7.1 посадової інструкції ОСОБА_2 , затвердженої в.о. директора Парку 02.01.2018, підпорядковується безпосередньо начальнику відділу, а не керівнику Парку, отже розмір премії ОСОБА_2 визначається за поданням керівника відділу, у якому він працює, що підтверджується долученими до матеріалів справи поданнями про встановлення премії ОСОБА_2 .

Крім того, Мінприроди зауважило, що відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про запобігання корупції» положення абзаців першого та другого цієї статті не поширюється на осіб, які працюють у сільських населених пунктах, а юридичною адресою Парку є: вул. Центральна, б. 53-б, с. Урзуф Мангушського району Донецької області (а.с. 47-48 том 1).

Отже, виходячи з положень ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у підпунктах "а", "в"-"з" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку з виконанням повноважень близьким їм особам.

Особи, які претендують на зайняття посад, зазначених у підпунктах "а", "в"-"з" пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані повідомити керівництво органу, на посаду в якому вони претендують, про працюючих у цьому органі близьких їм осіб.

Положення абзаців першого та другого цієї частини не поширюються на:

1) народних засідателів і присяжних;

2) близьких осіб, які прямо підпорядковані один одному у зв`язку з набуттям одним з них статусу виборної особи;

3) осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також г ірських населених пунктах.

Також слід зауважити, що відповідно до положення про національний природний парк «Меотида», який затверджений наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 11.11.2011 № 331, Національний парк «Меотида», створений відповідно до Указу Президента України від 25 грудня 2009 року № 1099 «Про створення національного природного парку «Меотида» є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, Парк є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природо-заповідного фонду України. Парк є юридичною особою, яка має самостійний баланс, рахунки у відділенні Казначейства і утримується за рахунок коштів державного бюджету, парк віднесено до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України. Парк звітує про свою діяльність перед Мінприроди та іншими органами державної виконавчої влади в порядку і строки, встановлені законодавством, контроль за діяльністю парку здійснюється Мінприроди (а.с. 24-33 том 1).

Відповідно до положення про службу державної охорони природо-заповідного фонду України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2000 № 1127, служба державної охорони природо-заповідного фонду України забезпечує охорону та збереження природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, до складу яких входять керівники адміністрацій національних парків.

Відповідно до додатку вищезазначеного положення до переліку підрозділів і посад працівників, які входять до складу служби державної охорони природо-заповідного фонду України, відноситься служба національного природного парку з наступними посадами працівників: директор, головний природознавець, інженер з охорони природних екосистем та інші.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , будучи в.о директора Національного природного парку «Меотида», який відноситься до служби державної охорони природо-заповідного фонду України, в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», відноситься до суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», тобто відповідно до п.п. «е», п. 1, ч. 1 ст. 3 Закону, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме посадовою та службовою особою Служби державної охорони природно-заповідного фонду, але ж ніяк не є суб`єктом, а саме, посадовою особою юридичної особи публічного права, на якого поширюється пп. «а» п.2 ч.1 ст. 3 віщезгаданого Закону, як це зазначено в протоколах, складених відносно ОСОБА_1 .

Також, відповідно до абзацу третього частини першої статті 27 Закону положення абзаців першого та другого цієї частини не поширюються на осіб, які працюють у сільських населених пунктах (крім тих, що є районними центрами), а також гірських населених пунктах, а відповідно до положення про Парк, затвердженого наказом Мінприроди від 11.11.2011 № 331 юридична та поштова адреса Парку: вул, Центральна, б. 53-б, с. Урзуф, Мангушський район, Донецька область, тому з огляду на вищезазначене ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, Законом чітко визначений термін часу, не пізніше якого може складатися протокол про адміністративне правопорушення. Згідно вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В порушення вимог закону, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та його складання (22.07.19) відносно ОСОБА_1 , здійснено понад 2 (два) місяця з моменту наявності у органу поліції документів, які є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення та моменту виявлення особи (лист в.о. директора «Меотида» ОСОБА_1 до т.в.о начальника управління захисту економіки від 13.05.2019 та пояснення ОСОБА_1 від 15.05.19р.). Також матеріали справи не містять відповідного рапорту про виявлення відповідного правопорушення, а тому слід вважати часом виявлення інкримінованого правопорушення та виявлення особи ОСОБА_1 не 22.07.19р., як зазначив працівник поліції в протоколі, а час надання пояснень ОСОБА_1 , а також відповідних документів, тобто 15.05.2019р., що свідчить також про складання протоколу з порушенням вимог закону. (а.с. 46 том 1).

Крім того, судом встановлено, що усі письмові докази, які додані до протоколів про адміністративне правопорушення, засвідчені не належним чином, як того вимагають положення порядку засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Проте, надані суду копії письмових доказів не містять ані позначки «з оригіналом згідно», ані дати засвідчення копії, а деякі письмові докази, не містять ані позначки «з оригіналом згідно», ані дати засвідчення копії, ані навіть особистого підпису особи, яка засвідчує копію, отже, ці докази є неналежними, так як надані з порушенням вимог чинного законодавства.

Підсумовиючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду судом не встановлено наявності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних засобів, що мають функції відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного можна зробити висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на порушника не накладається, стягненню судовий збір не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 40-1, ч.1,2 ст.172-7, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови оголошений 23.12.2019.

Суддя С.В. Чудопалова