Справа № 450/3212/19 Провадження № 3/450/1695/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року м.Пустомити

Суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кіпчарський М.О., за участю секретаря судового засідання Микитів Н.С., прокурора Головацького І.З. , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника-адвоката Кухар М.В., розглянувши матеріалисправи про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді судді Перемишлянського районного суду Львівської області, за ч.4 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

19.09.2019 року до Пустомитівського районного суду Львівської області з Національного агентства з питань запобігання корупції (надалі - Національне агентство) надійшли матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення №41-01/330/19 вбачається, що такий складено 01.08.2019 року головним спеціалістом відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства Кірюшкіною Г ОСОБА_2 .

Згідно фабули зазначеного протоколу ОСОБА_1 ,будучи суддею Перемишлянського районного суду Львівської області, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3, частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» ( надалі- Закон), є суб`єктом відповідальності за правопорушення, що пов`язане з корупцією, в порушення вимог пунктів 3,7 ч. 1 ст. 46 Закону, при заповненні та поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, зазначив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних, на загальну суму 237 633,33 грн., тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення викладено наступні обставини правопорушення.

ОСОБА_1 27.03.2018 року подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017рік.

На підставі рішень Національного агентства від 11.02.2019 № 446 «Про проведення повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»( з наступним продовженням строку та внесенням змін від 12.04.2019р. №1026 та від 15.03.2019р. №800), Національне агентство провело повну перевірку декларації за 2017рік, поданої ОСОБА_1

За результатами проведеної перевірки Національне агентство прийняло 27.06.2019 року рішення №1817 «Про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , суддею Перемишлянського районного суду Львівської області», згідно якого при з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей встановлена недостовірність відомостей на загальну суму 237 633,33 грн., а саме:

1.У розділі 6 «Цінне рухоме майно транспортні засоби» при зазначенні відомості про легковий автомобіль SuzukiGrandVitara 2005 року випуску, що належить йому на праві власності, ОСОБА_1 вказав вартість на дату набуття у власність 49 990,00 грн.

Відповідно до інформації з Національної автоматизованої інформаційної системи Департаменту Державної інформаційної інспекції МВС України та Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, вартість транспортного засобу становить 49 994,00 грн.

Таким чином ОСОБА_1 у декларації зазначив недостовірні відомості про вартість транспортного засобу, яка відрізняється від достовірних, на суму 4,00 грн., чим порушив вимоги п.3 ч.1 ст.46 Закону.

2.У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» не зазначив відомості про :

2.1.отриманий дохід у вигляді заборгованості, за якою минув строк позовної давності, від ТОВ «Тримоб» у сумі 75,58 грн. Таким чином , недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 75,58 грн.;

2.2. отриманий членом сім`ї суб`єкта декларування (дружиною) протягом 2017 року дохід від продажу нерухомого майна у розмірі 225 018,00 грн.Таким чином, недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 225 018,00 грн.;

2.3. отриманий членом сім`ї суб`єкта декларування (дружиною) протягом 2017 року дохід у вигляді страхових виплат, отриманих від ПАТ «Страхова компанія «Уніка», у розмірі 12 535,75 грн.Таким чином, недостовірні відомості відрізняються від достовірних на суму 12 535,75грн.

Таким чином ОСОБА_1 у декларації зазначив недостовірні відомості про отримані ним та членом його сім`ї (дружиною) доходи, які відрізняються від достовірних на загальну суму 237 629,33 грн., чим порушив вимоги пунктів 3,7 ч.1 ст.46 Закону.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.02.2017 № 56, зареєстрованим в МЮ України 13.02.2017 за № 201/30069, недостовірністю задекларованих відомостей є невідповідність дійсності відомостей, зазначених у декларації суб`єкта декларування, що встановлюється на підставі відомостей, отриманих Національним агентством у встановленому Законом порядку шляхом здійснення контролю та повної перевірки декларації.

Відповідно до пункту 8 Розділу ІІ «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ накладанням на нього власного ЕЦП.

Перед підписанням документа суб`єкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі.

Як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 був обізнаний щодо наслідків за подання недостовірних відомостей у декларації, проте зазначив вищевказані недостовірні відомості.

При вирішенні питання про наявність підстав для притягнення суб`єкта декларування до адміністративної відповідальності за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації, Національне агентство керується сумою прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до чинного законодавства на момент подання до Національного агентства декларації.

Суб`єкт декларування 27.03.2018 року подав , шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію за 2017рік.Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018рік», сума прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день подання декларації становила 1762,00 гривень.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 при заповненні та поданні декларації за 2017 рік зазначив недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на загальну суму 237 633,33 грн., що перевищує суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на дату подання декларації, що свідчить про наявність ознак адміністративного правопорушенням, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною четвертою статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Листом від 10.07.2019р. №41-01/56634/19 ОСОБА_1 направлено копію рішення від 27.06.2019р. №1817 для ознайомлення та подання декларації з достовірними відомостями.

Також у протоколі зазначено, що датою вчинення правопорушення є 27.03.2018 (дата подання декларації), а датою виявлення правопорушення є 27.06.2019 року ( дата прийняття Національним агентством рішення №1817 від 27.06.2019р.).

ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП не визнав, пославшись на те, що в його діях відсутній склад даного правопорушення, зокрема у нього не було умислу на вчинення такого і він не мав на меті приховувати дійсну вартість придбаного майна чи доходи дружини. Надав пояснення по фактах, зазначених у протоколі, а саме:

- щодо легкового автомобіля SuzukiGrandVitara 2005 року випуску, то придбання такого у 2017 році за 49 994 ,00 грн. не заперечив, вартість якого вказав у декларації попам`яті помилково як 49 990,00 грн.;

- щодо отриманого доходу у вигляді заборгованості, за якою минув строк позовної давності від ТОВ «Тримоб» у розмірі 75,58 грн., то про наявність даного боргу йому раніше небуло відомо, зокрема до нього ніхто не звертався з вимогою чи позовом про наявність та погашення боргу, а також не було рішення суду про стягнення з нього такого боргу. Дана сума являється спірною, тому твердження Національного агентства вважає одностороннім та нічим не підтвердженим;

- щодо не декларування доходу дружини у розмірі 225 018,00 грн., отриманого від продажу у 2017 році квартири, то така інформація ним була зазначена у декларації при її подачі 27.03.2018р., однак чому не відображена в поданій ним декларації, не знає. Відсутність цих даних ним була виявлена тільки 04.04.2018 р., у зв`язку з чим він в той же день звернувся з відповідним листом до НАЗК, однак отримав формальну відписку, та не мав реальної можливості подати виправлену декларацію;

- щодо не декларування доходу дружини за 2017 рік у вигляді страхових виплат, отриманих від ПАТ «Страхова компанія «Уніка» у розмірі 12 535,75 грн., то про такий дохід йому нічого не було відомо, оскільки дружина про отримання страхової виплати йому не повідомляла.

Підтвердив, що виправлену декларацію за 2017 рік подав тільки 06.08.2019 року.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Кухар М.В. просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не мав наміру приховувати доходи та в його діях відсутній умисел. Стверджує, що ОСОБА_1 сам виявив відсутність даних у поданій ним декларації , та відразу ж проінформував про це НАЗК, однак отримав звичайну відписку, реалізувати яку не було можливостей.

Прокурор Головацький І.З. в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вважає, шо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов`язаного з корупцією, є повністю доведеним зібраними в ході перевірки доказами та не спростованим під час судового розгляду.

Подав висновок прокурора, в якому зазначив, що згідно ч.4 ст.45 Закону, суб`єкту декларування надано право упродовж семи днів після подання декларації подати виправлену декларацію. Однак, відповідно до Інформації Національного агентва №42/09/74178/19 від 15.10.2019р., у Єдиному державного реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у період з 01.01.2018 по 31.12.2018, відсутня виправлена декларація ОСОБА_1 .

Крім того, Національне агентство скерувало інформацію щодо послідовності дій ОСОБА_1 у Реєстрі за вказаний період та повідомило, що листів від ОСОБА_1 з питань, пов`язаних із поданням декларації до НАЗК, не надходило.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у справах №910/18319/16 (постанова від 07.02.2018р.) та № 297/623/18 (постанова від 16.04.2019р.) стверджує, що закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП , не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора та захисника, дослідивши всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази та надавши їм належну оцінку, суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 4 статті172-6 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 , відповідно до постанови Верховної Ради від 18.02.2010 року №1910-VІ, обрано на посаду судді безстроково, який станом на 2017 рік та до даного часу являється суддею Перемишлянського районного суду Львівської області, та в силу підпункту «г» частини 1 ст. 3, частини 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, що пов`язане з корупцією.

Декларація за 2017 рік подана ОСОБА_1 до реєстру 27.03.2018 року( унікальний ідентифікатор документа 5d8190d8-7eed-439f-9751-573135343ac8).

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.02.2019 року №446 ( з наступним продовженням строку проведення перевірки та внесенням змін від 12.04.2019р. №1026 та від 15.03.2019р. №800), призначено проведення повної перевірки декларації ОСОБА_1 за 2017 рік.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 з 26.04.2017р. є власником легкового автомобіля Suzuki Grand Vitara, 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується Актом огляду реалізованого транспортного засобу від 26.04.2017 № 7020/17/000443, та довідкою від 28.02.2019року №31/9/730, наданою Регіональним сервісним центром МВС в Івано-Франківській області.

Згідно вказаних документів, ОСОБА_1 придбав даний автомобіль 26.04.2017р. за 49 994,00 грн., натомість у декларації за 2017 рік вартість автомобіля зазначена 49 990,00 грн., тобто така вартість відрізняється від дійсної на суму 4,00 гривні.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, сформованого станом на 13.02.2019р. , ОСОБА_1 протягом 2017 року отримав від ТОВ «Тримоб» дохід у вигляді заборгованості, за якою минув строк позовної давності, у сумі 75,58 грн.

Відомості про вказаний дохід у декларації за 2017рік ОСОБА_1 не відображено.

Окрім цього, за ОСОБА_3 , яка в Декларації за 2017 рік зазначена як член сім`ї суб`єкта декларування-дружина, з 31.05.2013р. зареєстрований на праві власності автомобіль CITROEN C3, 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою №31/9/730 Регіонального сервісноого центру МВС в Івано-Франківській област івід 28.02.2019року

Відповідно до Витягу з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків , сформованого станом на 13.02.2019р., ОСОБА_3 протягом 2017 року отримала від ПАТ «Страхова компанія «Уніка» дохід у вигляді страхових виплат у розмірі 12 535,75 грн.

Також, згідно Договору акупівлі-продажу квартири, укладеного 26.12.2017р. , ОСОБА_3 продала належну їй на праві особистої приватної власності квартиру АДРЕСА_3 за 225 018,00 грн., що підтверджується копією даного Договору, посвідченого нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №2516.

Однак у декларації за 2017 рік ОСОБА_1 не відображено зазначених доходів його дружини ОСОБА_3 у загальному розмірі 237 553,75 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_1 06.08.2019 року подав до реєстру ( унікальний ідентифікатор документа 5d8190d8-7eed-439f-9751-573135343ac8) виправлену Декларацію за 2017 рік, в якій в розділі 6 зазначив вартість придбаного ним у 2017 році автомобіля Suzuki Grand Vitara 2005 року випуску, у розмірі 49 994,00 грн., а також в розділі 11зазначив, що його дружина ОСОБА_3 отримала у 2017 році дохід від відчуження нерухомого майна в розмірі 225 018,грн., та дохід у виді страхової виплати в розмірі 12 535,00 грн.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у підпункті «г» пункті 1 частини 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до вимог ст. 46 Закону , у декларації зазначаються відомості про, зокрема:

- прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків суб`єкта декларування та членів його сім`ї;

- цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності. Такі відомості включають: дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування; дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості;

- отримані (нараховані) доходи, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога та інші доходи. Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір.

Відображення доходів і видатків суб`єктів декларування здійснюється у грошовій одиниці України. Вартість майна, майнових прав, активів, інших об`єктів декларування, передбачених частиною першою цієї статті, зазначається у грошовій одиниці України на момент їх набуття у власність або останньої грошової оцінки. Вартість майна, майнових прав, активів, іншихоб`єктів декларування, що перебувають у володінні чи користуванні суб`єкта декларування, зазначається у випадку, якщо вона відома суб`єкту декларування або повинна була стати відомою внаслідок вчинення відповідного правочину.

За ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та примітки до цієї статті, адміністративним правопорушенням є подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування . Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону, зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» сума прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день подання декларації - 27.03.2018 р., становила 1762,00 гривень, тобто адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП для ОСОБА_1 мала б наставати у випадку подання завідомо недостовірних відомостей, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 176 200,00 до 440 500,00 грн.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненного діяння чи бездіяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону , корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, наданих йому службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення, це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Вказане випливає із змісту ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст.11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати).

Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказане повністю кореспондується із позицією Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією ( вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017) зазначив, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність, у тому числі і в поданні завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачав неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Як вже було зазначено, у декларації за 2017 рік ОСОБА_1 занизив вартість придбаного ним у 2017 році автомобіля Suzuki Grand Vitaraна суму 4,00 грн., а також не відобразив дані щодо доходів, отриманих його дружиною ОСОБА_3 , а саме: 225 018,00 грн. у вигляді доходу від гр-на ОСОБА_4 від відчуження нерухомого майна , та 12 535,00 грн. від ПАТ «Страхова компанія «Уніка» у вигляді страхових виплат, хоча був зобов`язаний вказати вартість транспортного засобу без будь-якого заниження, а також відобразити доходи члена своєї сім`ї.

Як вбачається із даних послідовності дій користувача, які вчинив ОСОБА_1 в системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або осіб місцевого самоврядування за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року, останній вчинив відповідні дії в реєстрі в період з 02.01.2018р. по 27.03.2018р., та о 23:30 год. 27.03.2018р. подав відповідну декларацію за 2017 рік.

Крім того, в період з 04 по 25 квітня 2018р. ОСОБА_1 переглядав список документів, створював та оновлював чернетку, однак після 27.03.2018р. жодних дій щодо подання виправленої декларації, не вчиняв.

Посилання ОСОБА_1 на те, що 04.04.2018р. ним самостійно було виявлено недостовірні відомості у поданій декларації після закінчення семиденного строку для подання виправленої декларації, після чого він звертався до Національного агентства за відповідними роз`ясненнями, не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку своєчасного подання достовірної декларації, в тому числі виправленої, оскільки часу для подання декларації ОСОБА_1 мав достатньо та знав, що декларацію він зобов`язаний подати саме до 01.04.2018 року, а в разі виявлення недостовірних відомостей, подати виправлену декларацію протягом семи днів з дня подання декларації, тобто до 04.04.2018 року включно, що ним не було вчинено. Таку виправлену декларацію ОСОБА_1 подав тільки 06.08.2019р.( майже через 15 місяців).

З врахуванням зазначеного, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 у декларації за 2017рік подано завідомо недостовірні відомості на суму 237 553,75 грн., що становить 134,82 прожиткових мінімумів для працездатнихосіб.

Щодо необхідності декларування доходу у вигляді заборгованості, за якою минув строк позовної давності від ТОВ «Тримоб» в розмірі 75,78 грн. суддя зазначає, що всупереч ст.251 КУпАП, Національним агентством не зібрано доказів підтвердження, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в нього зазначеної заборгованості.

Відтак, надаючи оцінку вищевказаним обставинам, поза розумним сумнівом, суддя не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак подання саме завідомо недостовірних відомостей за епізодом доходу у вигляді заборгованості, за якою минув строк позовної давності від ТОВ «Тримоб» в розмірі 75,78 грн.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.172-6 КУпАП.

Згідно ст.38 КУпПА, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Разом з тим, в ході розгляду справи встановлено, що Національне агентство провело повну перевірку декларації за 2017рік, поданої ОСОБА_1 , за результатами якої 27.06.2019р. прийняло рішення №1817, згідно якого встановлена недостовірність задекларованих відомостей на загальну суму 237 633,33 грн.

Таким чином, ще 27.06 2018 року, Національне агентство було інформовано про те, що ОСОБА_1 подав завідомо недостовірні відомості у декларації, а тому саме цю дату слід вважати датою виявлення адміністративного правопорушення.

Національне агентство не було позбавлено можливості скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП одразу ж після встановлення відповідної інформації та негайно скерувати відповідні документи до суду.

Однак такий протокол був складений тільки 01.08.2019р. ( через 35 днів), та направлений Національним агентством в суд тільки 17.09.2019р. ( через 80 днів), справа передана судді для розгляду 24.09.2019р. ( за три дні до закінчення 3-х місяців), та на час її розгляду закінчився трьохмісячний истрок.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зважаючи, що на момент розгляду справи минув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 9,10, ч. 4 ст.172-6,ст.ст.245,247, 251, 280,283-289,294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

СуддяМ. О. Кіпчарський