№263/45/19
№3/263/328/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН відповідно до довідки від 09.01.2019 року не встановлено, громадянина України, який не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.ст. 173, 185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА 322765 від 22.12.2018 року, ОСОБА_2 22.12.2018 року о 21:01 годині, знаходячись в громадському місці за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Троїцька, буд.46, перебував з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя) та висловлювався нецензурною лайкою у громадському місці та на адресу поліцейських у грубій формі, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 173 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №322766 від 22.12.2018 року, ОСОБА_2 22.12.2018 року о 21:01 годині, знаходячись в громадському місці за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Троїцька, буд.46, перебував з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя) та висловлювався нецензурною лайкою у громадському місці, також на законну вимогу поліцейського УПП в Донецькій області ДПП капрала поліції ОСОБА_3 припинити адміністративне правопорушення, а саме висловлюватися нецензурною лайкою в громадському місці, не відреагував, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.185 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином,у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз протии Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судові засідання ОСОБА_2, якому було відомо про складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, повідомлено про місце та час судового розгляду, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків.

За зазначених обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 був своєчасно та належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у звязку з чим, згідно зі ст.268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які маються у справі.

Згідно зі ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила декілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за правопорушеннями, справи по яким надійшли до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області та не розглянуті по суті, вважаю доцільним обєднати дві справи та розглядати їх в одному провадженні під номером справа №263/45/19 (провадження №3/263/328/2019).

Статтею 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.245, 280 КУпАП, повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Провина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173, ст.185 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 322765 від 22.12.2018 року та протоколом серії АА № 322766 від 22.12.2018 року, протоколом про адміністративне затримання серії АА № 023105 від 22.12.2018 року, постановою АА № 417811 від 22.12.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, рапортами інспекторів поліції, відеозаписом з камер патрульних поліцейських.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер вчиненого правопорушення, ступінь провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і дані про його особу.

Вбачаючи в діях ОСОБА_2 ознаки правопорушень, передбачених ст.173, ст.185 КУпАП, суд вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення, яке буде достатнім та необхідним для запобігання вчинення ним у подальшому правопорушень, в межах санкції за більш тяжке правопорушення, у вигляді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцать днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна у встановленому порядку. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 36, 173, 185, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу № 263/45/19 відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 173 КУпАП обєднати із адміністративною справою № 263/61/19 відносно ОСОБА_2 за ст. 185 КУпАП та розглянути в одному провадженні під єдиним номером № 263/45/19 (провадження № 3/263/328/2019).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН відповідно до довідки від 09.01.2019 року не встановлено, визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН відповідно до довідки від 09.01.2019 року не встановлено, на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Постанова може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя П.І.Папаценко