ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 665/1290/18
Провадження № 33/819/15/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року суддя Херсонського апеляційного суду Воронцова Л. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 29 липня 2018 року о 03.30 год. на 10 км. автодороги Каланчак-Хорли керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та очей, від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що копію постанови отримав лише 04 грудня 2018 року, при цьому до кінця вересня 2018 року він перебував за місцем проживання та очікував повістку, однак вона не надходила, тому він у зв'язку з тим, що офіційно ніде не працює, поїхав на заробітки до м. Києва, однак стосовно надходження йому рекомендованого листа нічого не було відомо.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Апеляційним судом встановлено, що 29 липня 2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 047239, згідно якого ОСОБА_1 29 липня 2018 року, о 03 год. 55 хв., на 10 км. автодороги Каланчак-Хорли керував транспортним засобом ВАЗ 2108 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння та відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння /а. с. 5, 6/, рапортом працівника поліції, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей /а. с. 8/; письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що перед виїздом він випив пляшку алкогольного напою і відмовляється від медичного освідування /а. с. 4/.

Таким чином, суддя місцевого суду дав належну оцінку доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не може бути підставою для скасування постанови судді посилання скаржника на його неналежне повідомлення про дату і місце розгляду справи, оскільки факт обізнаності останнього про наявність адміністративного провадження, що буде розглядатись Чаплинським районним судом Херсонської області підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення. При цьому, бувши обізнаним про наявність адміністративного провадження жодних заяв щодо направлення поштових відправлень на іншу адресу або про повідомлення його про розгляд справи по телефону від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Крім того, з приводу наведених апелянтом доводів вважаю за необхідне зазначити, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що свідки, які зазначені в протоколі не викликалися в якості свідків в судове засідання для надання особистих пояснень в порядку ст. 272 КУпАП, не спростовують висновків судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Чаплинського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Чаплинського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підписЛ. П. Воронцова

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 14 січня 2019 року Постанова набрала законної сили 14 січня 2019 року

Суддя Секретар судового засіданняЛ. П. Воронцова Т. І. Пісоцька