Провадження № 33/801/652/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Сало Т.Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Пунько І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2019 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384,20 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судових повісток він не отримував, що позбавило його можливості реалізувати права передбачені ст.268 КУпАП права; протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону.

Також ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки участі при розгляді справи в суді першої інстанції він не брав.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Пунько І.В. підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав.

Заслухавши учасників справи, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, апеляційний суд вважає, що пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 не був присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції. Копію постанови ним отримано 19.07.2019 в приміщені суду, що підтверджується його заявою (а.с.19). Доказів на підтвердження іншої дати отримання копії постанови в матеріалах справи немає.

Зазначені обставин апеляційний суд вважає поважними та такими, що дають право на поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення судді суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Під час перегляду справи про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження доводи апелянта про те, що було порушено його право на захист.

Так, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Дана адміністративна справа була розглянута у відсутність ОСОБА_1 . В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Однак, в матеріалах справи містяться конверти з неврученими судовими повістками з відміткою пошти «неповна адреса» (а.с.9,10). Суд першої інстанції двічі направляв судову повістку на невірну адресу.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 (а.с.2), а судові повістки надсилалися судом на адресу: АДРЕСА_2 (а.с.7,8), тобто ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи.

Незважаючи на відсутність в матеріалах справи належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Наведене свідчить про порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих як Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, так і Конституцією України, зокрема, права на захист.

Належних мотивів щодо можливості проведення розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд не навів.

Порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП є підставою для скасування постанови.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 301682 від 16.05.2019, ОСОБА_1 16.05.2019 о 21 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Нагірна, 36, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, хитка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, для встановлення наявності в діяннях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення підлягає доказуванню не лише факт перебування особи в стані сп`яніння, а й факт керування особою транспортним засобом, та її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

З пояснень ОСОБА_1 , які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення убачається, що він не їхав за кермом транспортного засобу, пояснення надасть в суді.

У судовому засіданні при перегляді постанови допитано свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що 16.05.2019 приїхав до ОСОБА_1 на власному автомобілі з метою його продажу останньому. ОСОБА_1 оглядав автомобіль, сідав за кермо, при цьому, не заводив його та не починав рух.

Також в судовому засіданні оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення. Як слідує із відеозапису, автомобіль знаходився у нерухомому стані, а ОСОБА_1 стояв біля нього. Очевидних даних про те, що транспортний засіб перебував у русі чи ОСОБА_1 намагався завести автомобіль, на відеозаписі немає.

У п. 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, ураховуючи, що транспортний засіб перебував у нерухомому стані, ОСОБА_1 , який перебував біля нього, не може вважатися особою, яка керувала ним, адже не виконував жодних функцій водія.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 категорично заперечується. а в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало