ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 344/17302/18

04 лютого 2019 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, жителя АДРЕСА_1, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, інваліда першої групи, працюючого машиністом насосної установки КП «Надвірнаводоканал», вперше притягається до адміністративної відповідальності, громадянина України.

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

До суду поступили матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу серії БД № 046979 від 18.10.2018 року, складеного інспектором роти № 2 взводу № 1 УПП в Івано-Франківській області, лейтенантом поліції Михайлиною Р.В. вбачається, що 18.10.2018 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Івано-Франківськ по вул. Івасюка 76 керував транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 правил дорожнього руху України.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винним себе у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення.

Вказав, що працівники поліції діяли відносно нього неправомірно та неупереджено, оскільки 17.10.2018 р. біля 12.00 год. працівниками поліції вже було складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак 18.10.2018 р. біля 02.30 год. працівники поліції знову зупинили його та склали відносно нього протокол за ч. ст. 130 КУпАП. Також зазначає, що копію протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції йому вручено не було, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не роз'яснено. Крім того вказує, що жодних свідків на місці події не було. Від підпису та пояснень в протоколі він відмовився.

Просить закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення від 18.10.2018 р., який є основним джерелом доказів, складений працівниками поліції з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП.

До суду на розгляд даної справи неодноразово викликався інспектор роти № 2 взводу № 1 Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, лейтенант поліції Михайлина Р.В., який склав вказаний адміністративний протокол, однак останній в судові засідання не з'явився і не повідомив суд про поважність причин своєї неявки, та не побажав надати суду свої пояснення з приводу фактичних обставин справи. При цьому він повідомлявся судом належним чином, що підтверджується долученим до справи зворотнім повідомленням про вручення начальнику УПП в Івано-Франківській області судової вимоги про забезпечення явки інспектора Михайлини Р.В. в судове засідання. Така поведінка інспектора викликає обґрунтовані сумніви, щодо його неупередженості в результатах розгляду справи.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання також не з'явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Суд надає перевагу доказам, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який заперечив свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступного висновку.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що поняття «кримінальне обвинувачення», яке використовується у статті 6 Конвенції, має автономний характер і його необхідно розуміти лише виходячи з положень Конвенції.

Подібне застереження означає, що виведення у законодавстві країн-учасниць з-під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень і віднесення їх до юрисдикції інших органів, що може означати визнання національним законодавцем таких проступків адміністративними, для Європейського Суду не матиме значення.

Визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється Європейським Судом не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов'язки, мати захисника та інші.

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні, вказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, до яких відноситься право знати у якому правопорушенні її звинувачують.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до виписаних у ст.ст. 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення в порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП не була вручена ОСОБА_1

Зокрема, обидва екземпляри протоколів про адміністративне правопорушення (оригінал та його копія) знаходяться в матеріалах справи (а.с. 1-2).

В той же час, вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Зокрема, зі змісту рішення Європейського суду по справі «Ґалстян проти Вірменії» вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, який містить обвинувачення та є головним доказом по справі, повинен мати відомості про точний час, коли цей документ був пред'явлений особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та чи мала вона достатній час на ознайомлення з ним.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити питання про те, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Суд звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП обов'язок вручити протокол про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності покладається на відповідний орган, який складав протокол.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення даних про вручення копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та ознайомлення зі змістом протоколу свідчить про істотне порушення права на захист.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 046979 від 18.10.2018 року відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 отримав його копію, що свідчить про істотне порушення права на захист.

ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, суд позбавлений можливості надати відповідну оцінку вище доводам ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки було порушено встановлений законом порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності і їй не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Невручення копії протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності свідчить про істотне порушення права на захист і не може бути підставою для прийняття рішення про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

Також суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП, так як в протоколі допущено виправлення дати вчинення правопорушення, з яких неможливо встановити точну дату вчинення правопорушення.

Судом досліджено відеозапис, здійснений працівниками поліції на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1, який міститься на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи, однак з відеозапису не встановлено, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння, та що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, а його відмова вийти з автомобіля не є доказом відмови від проходження огляду.

Таким чином, будь-яких доказів, які б беззаперечно вказували на те, що водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в матеріалах справи відсутні.

Так, відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Таким чином, суддя вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись 221, 283 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності доведеності вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.