ПОСТАНОВА

іменем України

20 грудня 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Качаленка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,

розглянув справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі матеріалів, які надійшли від Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2019 року о 14.20 год. у м. Торецьку по вул. К.Маркса, буд.20, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме у присутності двох свідків відмовився від продування алкотестера «Драгер 6810» та проходження огляду в медичному закладі, повторно протягом року, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справи відбудеться 11.11.2019 року о 10.00 у Дзержинському міському суді у м.Торецьку.

Крім того, суд неодноразово викликав у судові засідання ОСОБА_1 призначені 05.12.2019 року, 10.12.2019 року, 20.12.2019 шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Поштові повідомлення повернулись до суду не врученими адресату, ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вказані положення рішення Європейського суду з прав людини та положень чинного законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності можливість своєчасно дізнатись про хід судового розгляду.

Отже, ОСОБА_1 будучи обізнаним про те, що відносно нього на розгляді Дзержинського міського суду Донецької області перебуває справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, знехтував своїми процесуальними правами та процесуальними обов`язками.

Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його пасивною поведінкою, небажанням брати участь в судовому засіданні та розцінюється судом як дії, спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Також судом були вжиті заходи щодо належного виклику свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом із повідомленням за адресами, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення, але в призначені судові засідання свідки не з`явились.

Крім того в судовому засіданні було оглянуто долучений інспектором СРПП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП у Донецькій області до матеріалів адміністративної справи відеозапис з місця вчинення правопорушення, на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 зазначеним у протоколі транспортним засобом та момент зупинки його працівниками поліції. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння відмовився.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 050030 від 25.10.2019 року, а також іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Факт повторності вчиненого правопорушення підтверджується копією постанови Дзержинського міського суду Донецької області від 10.09.2019 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень.

Суд проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, достатності та вважає доведеною повністю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року, оскільки він порушив Правила дорожнього руху України:

«п.2.5» - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.

Суд враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не працевлаштований, раніше притягався до адміністративної відповідальності, скоїв правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою та є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити стягнення в межах санкції частини 2 статті 130 КУпАП у виді адміністративного штрафу, оскільки на думку суду застосування до нього саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому. При цьому, суд не застосовує адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, оскільки як встановлено з довідки інспектора СП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП у Донецькій області, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Крім того, санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП при накладенні стягнення на інших осіб, передбачає також оплатне вилучення транспортного засобу, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Відповідно до статті 29 КУпАП, конфіскований може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника. (стаття 29 КУпАП)

В матеріалах справи відсутні відомості про власника транспортного засобу ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 , відтак підстав для його вилучення судом не встановлено.

Крім того ст. 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, без оплатного вилучення транспортного засобу

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці. В разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд.

Суддя Є.В. Качаленко