Провадження № 33/824/427/2019 Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.
Категорія ч. 2 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 08 вересня 2018 року о 04 годині 30 хвилин в м. Києві по проспекту Броварському повторно протягом року керував автомобілем «Nissan» д.н.з.НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, і, в порушення вимог п.2.5 ПДР, від проходження огляду на стан наркотичногосп'яніння в установленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що суддя не надала належної оцінки тому факту, що він 08 вересня 2018 року о 04 годині 30 хвилин транспортним засобом не керував, а працівник поліції підійшов до нього, коли він перебував в автомобілі, який не рухався. Стверджує, що від проходження огляду на стан сп'яніння не відмовлявся, свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, на місці події не було. Також посилається на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.09.2018 року, згідно з результатами огляду о 05 год. 30 хв. 08.09.2018 року у ОСОБА_2 ознак сп'яніння не було виявлено. Підкреслює, що розгляд справи неправомірно відбувся у його відсутність, так як він подавав клопотання до суду про відкладення розгляду у зв'язку із хворобою.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся без його участі, незважаючи на подане ним клопотання про перенесення розгляду справи, а копію постанови він отримав лише 27 листопада 2018 року.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 13 листопада 2018 року, а апеляційна скарга на неї подана 03 грудня 2018 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи відбувся у його відсутність, копія постанови отримана лише 26 листопада 2018 року, у зв'язку з чим причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

В судове засідання на розгляд апеляційної скарги особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисник не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені, із заявами про відкладення розгляду справи не зверталися.

Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст.130 КУпАП відповідальність особи настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, у тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Винуватість ОСОБА_2 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відео з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Доказам по справі судом надана належна оцінка і висновок про порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 ПДР є вірним, оскільки водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 на час виявлення його працівниками поліції перебував в автомобілі, який не рухався, доказами по справі не підтверджені.

Письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського спростовується твердження апеляційної скарги про відсутність свідків під час відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Існування у матеріалах справи висновку медичного закладу щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 10.09.2018 року про відсутність о 05 год. 30 хв. 08.09.2018 року у ОСОБА_2 ознак сп'яніння, правильності висновків судді про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а саме повторного вчинення протягом року такого адміністративного правопорушення як відмова від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому порядку, не спростовують.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Процесуальних порушень, які б слугували підставою для зміни чи скасування постанови, не встановлено.

Оскільки суддею за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_2 прийняте правильне судове рішення, а сам ОСОБА_2 неодноразово не з'явився на розгляд його апеляційної скарги, то вважаю, що його право на участь у розгляді справи щодо нього поновлено, але ним не реалізовано, у зв'язку з чим законна по суті постанова не може бути скасована з формальних підстав.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги є безпідставними, а постанова судді - законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль