Справа № 199/9281/19
ПОСТАНОВА

іменем України

18.12.2019 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

-за участю: потерпілої ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2019 о 10:50 годині водій ОСОБА_1 , у м. Дніпрі по Донецькому шосе, е.о. №277, керуючи автомобілем «BMW», н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, завдано матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщеним про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, смс-повідомленням, а також через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, при тому, що вона обізнана про розгляд даної справи, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 358222 від 30.10.2019, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який підтвердив, що 25.09.2019 приблизно об 11:00 годині він керував автомобілем «BMW», н.з. НОМЕР_1 , та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину;

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , 1940 р.н., яка в судовому засіданні підтвердила, що 25.09.2019 о 10:50 годині водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, допустив на неї наїзд, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. Потерпіла пояснила в судовому засіданні, що водій після наїзду обіцяв їй допомогти з лікуванням, відшкодувати вартість ліків, проте своїх слів не дотримався, а тому вона вважала необхідним накласти водію найсуворіший вид стягнення;

- протоколом огляду місці ДТП та схемою до нього з фото-таблицею від 25.09.2019, відповідно до яких зафіксовано, що по Донецькому шосе, біля е.о. 277, в м. Дніпрі автомобіль скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 .

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до настання події дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб та спричинено тілесні ушкодження пішоходу.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважаю, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин дії ОСОБА_1 повинні бути правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як такі, що виразилися в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який офіційно не працевлаштований, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка є особою похилого віку, тобто підвергнув її життя небезпеці, та по цей час жодних дій по відшкодуванню завданих збитків внаслідок лікування потерпілої не вчинив, вважаю за необхідне накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Інші, менш суворі види адміністративного стягнення, не зможуть забезпечити мети їх застосування, а саме: виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко