Справа № 504/3617/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 року смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , видане РЕВ-9 при ВДАІ ГУМВС України в Одеській області від 06.04.2010р.;

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2019р. поліцейським СРПП №2 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області Побережним В.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №097081 відносно ОСОБА_1 , згідно якого 13.10.2019р. біля 00 год. 10 хв. на 63 км. а/д «Одеса-Березівка» Лиманського району Одеської області ОСОБА_1 керувала автомобілем «Suzuki» н/з НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та проходження тесту на приладі « Драгер» відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, відповідальність за що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною себе у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала, при цьому пояснила, що в той день вони із чоловіком ОСОБА_2 були на святі з нагоди Дня села (с.Курісове). На святі вона відійшла від нього, а коли повернулася, знайомі повідомили, що чоловіка забрали співробітники поліції, що трапилося, вона не знала. Тоді вона пішла додому, позвала сина і вони разом із свекрухою поїхали до відділення поліції на автомобілі «Suzuki», яким керував син. У відділенні поліції їм повідомили, що патрульні вже повезли чоловіка додому, тому і вони вирушили додому в с.Курісове. Доїхавши до с.Каїри Лиманського району Одеської області в автомобілі закінчилося пальне. Син припаркував автомобіль на узбіччі, включив сигнальні маячки і пішки пішов на заправку, а вони із свекрухою залишилися всередині автомобіля. В цей час до них під`їхали співробітники поліції і запитали чому їх автомобіль стоїть на узбіччі. Вона в свою чергу пояснила, що в них закінчився бензин і вони очікують сина, який пішов на АЗС. Однак співробітники поліції почали «чіплятися» до неї, вимагали її документи та документи на автомобіль, звинувачуючи її в угоні автомобіля. Вона дістала документи, в тому числі і своє водійське посвідчення, та тримала їх в руці, однак співробітник поліції викрутив її руку, вихватив в неї документи та почав складати на неї протокол про адміністративне правопорушення, вимагаючи, щоб вона дихала у «Драгер», на що вона відмовилася, оскільки автомобілем взагалі не керувала. Через деякий час на місце події приїхав її чоловік і попросив поліцейських продемонструвати відео, з якого вбачається, що автомобіль рухався. Однак поліцейські відмовилися. Свою вину не визнає, оскільки автомобілем взагалі не керувала, коли приїхали співробітники поліції, машина стояла на узбіччі та не рухалася. Вважає, що складання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення є помстою за те, що вона із родичами приїхала до відділення поліції розбиратися за що затримали її чоловіка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 надав показання, які повністю узгоджуються з показаннями ОСОБА_1 , пояснивши, що він знаходився дома, коли прийшла мати ОСОБА_1 і сказала, що батька забрали співробітники поліції. Тоді він, мати та бабуся на автомобілі «Suzuki», яким керував він, поїхали в смт.Доброслав у відділення поліції. У відділенні їм повідомили, що батька вже повезли назад додому в с.Курісове, тому і вони вирушили додому. По дорозі за Каїрським мостом в автомобілі закінчилося пальне. Він включив аварійні сигнали автомобіля, наказав матері та бабусі сидіти в машині, щоб охороняти її, а сам пішов на заправку в с.Курісове, щоб набрати пальне, однак там не було каністри, тому він пішов додому за нею. Розібравшись із бензином, він повернувся на місце, де залишив автомобіль, там вже були співробітники поліції, а матір плакала, що в неї забрали документи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він є чоловіком ОСОБА_1 , 13.10.2019р. біля 00 год., він прийшов додому, однак там нікого не було, він зателефонував дружині на, що остання пояснила, що в автомобілі, під час того, як син їх віз додому закінчилося пальне, син пішов шукати бензин, а вона із матір`ю залишилася всередині автомобіля на трасі біля с Каїри. Дружина прохала, щоб він прийшов, оскільки співробітники поліції забрали в неї водійське посвідчення. Через деякий час він прийшов на місце події та вимагав від поліцейських надати відеозапис на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем, однак співробітники поліції відмовлялися це зробити. Їх розмову він знімав на камеру мобільного телефону.

Судом було здійснено виклики свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та поліцейського СРПП №2 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області Побережного В.В., однак останні, будучи належним чином повідомленими, до суду не з`явилися, у зв`язку з чим суддя вважає можливим розглянути справу у їх відсутності, на підставі доказів, які є в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суд приходить до висновку про те, що провадження у справі необхідно закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала

За змістом ст.245 КУпАП, суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735.

З вказаних нормативно-правових актів вбачається, що огляду на стан сп`яніння підлягають саме водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні не був підтверджений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що підтверджується її поясненнями та показаннями свідків.

За клопотанням ОСОБА_1 судом було направлено запит до Лиманського ВП ГУНП в Одеській області щодо надання в строк до 02.12.2019р. відеофайлів з нагрудних камер поліцейського СРПП №2 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області Побережного В.В., та поліцейського СРПП №3 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області Чернюк В.В., які 13.10.2019р. брали участь у складанні вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення. Однак, вказаний запит був проігнорований.

З відеозапису, наданого свідком ОСОБА_2 та дослідженого в судовому засіданні, дійсно вбачається, що співробітники поліції відмовляються надати для огляду відеозапис на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 керувала автомобілем та того, що автомобіль взагалі рухався.

Крім того, поліцейський СРПП №2 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області Побережний В.В., який складав даний протокол про адміністративне правопорушення, будучи належним чином повідомленим, судовий виклик проігнорував, будь-яких пояснень не надав.

Також, у матеріалах справи відсутні конкретні правові докази про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та які б свідчили про наявність у співробітників поліції правових підстав вважати, що вона керує транспортним засобом, перебуваючи в стані сп`яніння, хоча виконання вимог ст.266 КУпАП не є правом поліцейського, а є обов`язком.

Усі ці обставини у своїй сукупності викликають у стороннього спостерігача об`єктивні сумніви у достовірності викладу подій, про які йде мова в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП , всі встановлені судом обставини, в своїй сукупності, дають судді змогу зробити висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.247, 283 ч.1 п.3, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя: П.В. Жовтан