Справа №461/8641/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

24.10.2018 року о 16 годині 25 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи по вул. Б. Хмельницького, 17, викрав з приміщення магазину «Рукавичка» товар на суму 63 гривні 70 копійок, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 07.11.2018 року близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_1, перебуваючи у ТЦ «Форум-Львів», викрав з приміщення магазину «Сільпо» продукти харчування на загальну суму 77 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 неодноразово не являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (скеруванням рекомендованої кореспонденції). Про причини неявки суд не повідомив. Постанова про привід ОСОБА_1 станом на день розгляду справи не виконана. Неявку ОСОБА_1 у судове засідання, суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності, а тому, з врахуванням положень КУпАП, які встановлюють строки притягнення до адміністративної відповідальності, вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Частиною 2 статті 51 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад вказаних вище адміністративних правопорушень, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії АА №912978 від 24.10.2018 року та серії АА №912958 від 07.11.2018 року, заявою директора магазину «Рукавичка» від 24.10.2018 року, довідкою про закупівельність товару, рапортом від 24.10.2018 року, заявою керуючого магазину «Сільпо» від 07.11.2018 року, поясненнями ОСОБА_1, наданими правоохоронним органам.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.51 КУпАП доведена повністю.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи особу ОСОБА_1, характер вчинених правопорушень, його ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 122-4, 124, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький