ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/620/19 Головуючий в 1-й інстанції Кулик В.Б.
Єдиний унікальний №333/4440/19 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю захисника-адвоката Новікова І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2019 року стосовно неї,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, 21.07.2019 року, о 19 год. 23 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Megan, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася в м. Запоріжжі, по пр. Соборний, 8, у напрямку руху до вокзалу «Запоріжжя 1», перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу Drager Alcotest на місці зупинки та в медичному закладі у лікаря нарколога відмовилася у присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Від керування відсторонена, про повторність попереджена.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що вона не проходила жодного із видів огляду на стан сп`яніння і результатів такого огляду немає. Ніхто відносно неї протоколу не складав за керуванням транспортним засобом у стані сп`яніння і відповідних доказів перебування її саме у стані алкогольного сп`яніння (ані у формі огляду за допомогою технічних засобів, ані огляду в медичному закладі) суду не подавав і матеріали справи цих оглядів не містять.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки проводиться спеціальними технічними засобами, який поліцейський достав з карману та проігнорував всі санітарні та гігієнічні норми, не встановив одноразовий мундштук для подальшого проведення огляду, не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, та що даний пристрій відповідає діючому законодавству. Не надав зазначені документи працівник поліції і в судове засідання.

Вказує, що вона не є фахівцем в галузі права, не змогла додзвонитися до свого адвоката, а тому спочатку відмовилась від проходження огляду на місці зупинки, однак потім погодилась на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, на що працівник поліції відмовив їй, оскільки почав складати протокол про адміністративне правопорушення.

Фактично на місці зупинки був один свідок, другий навіть не вийшов з машини та не був присутній при складання протоколу. Пояснення свідків були написані працівниками поліції, натомість суд першої інстанції не допитав їх в судовому засіданні. Після зупинки її працівниками поліції вона була вимушена самостійно поїхати до медичного закладу та пройшла огляд на стан сп`яніння, де отримала медичний висновок щодо результатів медичного огляду № 3318 від 22.07.2019 року, в якому зазначено, що вона немає ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння. Але суд даний доказ не прийняв до уваги, оскільки під час огляду не був присутній працівник поліції. Також суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_4 , яка є очевидцем зазначених подій.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається за участю захисника-адвоката Новікова І.О. по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні захисника-адвоката Новікова І.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №054430 від 21 липня 2019 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомилась, їй роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, від підпису та отримання копії протоколу остання відмовилась (а.с.1); актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія до КУ «ЗОКНД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 липня 2019 року, від підпису яких ОСОБА_1 відмовилась (а.с.5-6); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.7-8); відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 21.07.2019 року.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №054430 від 21 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. З зазначеним протоколом ОСОБА_1 була ознайомлена, що підтверджується відеозаписом, проте відмовилась від підпису протоколу та отримання його копії.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило. Також не надходило від останньої будь-яких зауважень під час огляду, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що остання відмовилась від про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків. Підстав сумніватися в достовірності вказаних пояснень у апеляційного суду немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що вона спочатку відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, а потім погодилась, але отримала відмову працівників поліції спростовуються наданими матеріалами, а саме відеозаписом вказаних подій, відповідно до якого на пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного засобу та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 категорично відмовилась у присутності двох свідків, зазначивши, що відмовитись їй порадила невістка, яка є юристом.

Також є безпідставними доводи щодо порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння та незаконність дій працівників поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки при перевірці цих доводів апеляційний суд таких порушень не встановив. Останню було зупинено за порушення Правил дорожнього руху України, а саме не освітлювався номерний знак, та за це порушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, що підтверджується наданим відеозаписом.

Доводи апелянта про те, що пояснення свідків не можуть бути беззаперечним доказом її провини, оскільки свідки не були допитані в судовому засіданні та попереджені про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки норми закону про адміністративну відповідальність не містять обов`язкового допиту свідків під час судового розгляду, натомість їх письмові пояснення є самостійними доказами, і тому матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та для прийняття законного та обґрунтованого рішення було достатньо наданих доказів у тому числі і пояснень свідків.

Окремо слід зазначити, що в суді першої інстанції ОСОБА_1 не були заявлені жодні клопотання про допит свідків з обґрунтуванням необхідності їх виклику, що, на переконання апеляційного суду, вказує на формальність вказаного доводу, як підставу для скасування рішення судді районного суду.

Згідно з вимогами п.5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Між тим, в матеріалах справи відсутні будь-які дані на підтвердження того, що ОСОБА_1 вимагала працівників поліції надати їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Під час перегляду відеозапису вказаних подій ОСОБА_1 не висувала ніяких вимог працівникам поліції, натомість від проходження огляду відмовилась.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на висновок щодо результатів його медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння від 22 липня 2019 року, наданий нею до суду першої інстанції, відповідно до якого, на момент огляду у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тим більше, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, у присутності поліцейського.

Проте, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 пройдений в медичному закладі 22 липня о 02.05 годині, майже через сім годин з моменту зупинки її працівниками поліції без присутності останніх, що свідчить про недотримання встановленого законом порядку.

Висновок лікаря, сам по собі, не може свідчити про відсутність в діях особи порушень п.2.5 ПДР України, а відтак і ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, порушення, на які звертала увагу ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, є суто формальними, які не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення, до того ж остання не заперечувала факт керування транспортним засобом, тобто фактичні обставини справи не оскаржувала.

Отже, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи докази є допустимими, достовірними, належними і достатніми для висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй правопорушення.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 жовтня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 333/4440/19