Справа № 264/6190/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія ВЕ 121078, виданий 28.07.2001 року Орджонікідзевським РВ ММУ КМВС України в Донецькій області, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, який мешкає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 2 ст. 187 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2018 року ОСОБА_2 порушив правила адміністративного нагляду, встановлені відносно нього ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26 квітня 2018 року, а саме не зявився для реєстрації до Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, вдруге протягом року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_2 у жодне судове засідання не зявився з невідомих підстав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши письмові матеріали, дійшов до наступного висновку.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, суд враховує положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя має діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 у жодне судове засідання не прибув, приводом не доставлений, і станом на 05 лютого 2019 року строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув, тому його провина у вчинені вказаного адміністративного правопорушення не може бути встановлена, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 187 ч. 2, 247 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КУпАП, на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 10 днів через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Ю. О. Матвєєва