Номер провадження: 33/813/97/19
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І., за участю секретарки судового засідання Гасанової Л.Я.к., представників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатів Рижук Катерини Вікторівни та ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката Рижук Катерини Вікторівни на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Загороднюк В.І. від 27.11.2018 року,

встановив

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 27.11.2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає по АДРЕСА_1 , притягнута до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за те, що вона 15.10.2018 року о 23:55 год., в порушення вимог п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, керувала транспортним засобом автомобілем «Ніссан мікра» н.з. НОМЕР_1 по вул. Колонтаївська, 3 в м. Одесі, в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосування приладу «Драгер» з результатом 1,32 проміле, від проходження огляду в медичному закладі у встановленому законом порядку, відмовилась.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Рижук К.В. зазначила, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, посилаючись на те, що п`ять заявлених захисником Інякіної Н.О. клопотань фактично розглянуті не були, докази жодним чином не досліджувалися, покази ОСОБА_1 враховані взагалі не були, не переглядалися відеозаписи, долучені до матеріалів справи, хоча з відеозапису, зокрема, вбачається, що з метою проведення на стан сп`яніння в порушені вимог КУпАП, було залучено лише одного свідка та на дуже короткий час, натомість, ОСОБА_5 , особа, яка зазначена у протоколі як другий свідок за дівочим прізвищем ОСОБА_6 , на місці події була відсутня, також невірно зазначена її адреса, водія ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, що дає підстави для сумніву щодо перебування її у стані алкогольного сп`яніння, Крім того, адвокат зазначає про те, що в постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 не було у судовому засіданні, хоча остання була присутня в засіданні та була допитана головуючим.

Посилаючись на наведені обставини, адвокат Рижук К.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Рижук К.В. в повній мірі підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, при цьому пояснила суду, що протокол про адміністративне правопорушення містить неправдиві відомості, оскільки у ньому вказано двох свідків події ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , у той час, як на місці складення протоколу була присутня лише ОСОБА_7 , що підтверджується самою ОСОБА_3 , пасажиром автомобіля ОСОБА_4 та камерами зовнішнього відео спостереження, другої особи, ОСОБА_6 , яка зазначена у якості свідка, на місці події взагалі не було. Представник зазначила, що ОСОБА_1 , поїхала до м. Гайсин Вінницької області, де за анкетними даними, проживає свідок ОСОБА_6 , але за вказаною адресою понад п`ять років знаходиться нотаріальна контора, ніякого житла за цією адресою не виявлено. Розпитавши місцевих мешканців, ОСОБА_1 дізналася де саме проживає ОСОБА_6 (після заміжжя її прізвище ОСОБА_5 ), від якої дізналася, що остання протягом чотирьох років взагалі не була у м. Одесі, ОСОБА_5 також підтвердила, що підписи у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях від її імені, а також в акті огляду на стан сп`яніння, належать іншій особі та пояснила, що їй особисто знайома ОСОБА_8 , з якою вони вчилася в одному класі, та якій відомо її дівоче прізвище, на теперішній час ОСОБА_8 працює у патрульній поліції в м. Одесі.

Крім того апелянт ОСОБА_9 зауважила, що ОСОБА_1 кілька разів продула у трубку приладу, проте поліцейські не показували їй результаті на дисплеї, останній раз продув показав позитивний результат 1.32 проміле алкоголю у видихаємому повітрі, при цьому сам прилад показував температуру +31 градус, хоча був жовтень та температура повітря була не більше +15 градусів. Після перевірки поліцейські сіли до свого автомобіля та продовжували заповнювати документи, після цього у протоколі вже були зазначені відомості про другого свідка, якого насправді на місці події не було. ОСОБА_1 змушена була підписати протокол, оскільки в її автомобілі вже біля двох годин знаходились діти, а співробітники поліції сказали, що посвідчення водія заберуть, а тимчасового посвідчення на право керування транспортним засобом її не дадуть. Апелянт вказує, що відеозаписом з місця події, а також фрагментарними відеозаписами з нагрудних камер поліцейських також підтверджується, що поліцейські свідку ОСОБА_3 дали підписати незаповнений протокол, а також наполягав на тому, що поліцейські грубо порушили порядок огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, тож такий огляд є недійсним.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, перевіривши апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У відповідності до ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Проте, всупереч вказаних вимог закону, районний суд не з`ясував всі обставини справи та розглянувши справу поверхово, дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_1 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя районного суду послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння та відеоматеріалами.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, встановлений ст. 266 КУпАП, окрім неї також керується затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Далі - Порядок) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Допитана в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, підтвердила факт підпису нею двох аркушів, один з яких, протокол про адміністративне правопорушення, на той час не був заповнений, ОСОБА_3 також не підтвердила свій підпис в акті огляду на стан сп`яніння та пояснила, що після підписання нею запропонованих поліцією аркушів, свідок ОСОБА_3 пішла додому.

Допитана в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, повідомила про те, що у вказаний день ОСОБА_1 після святкування дня народження підвозила її, разом з її донькою, та донької ОСОБА_1 додому. Згодом ОСОБА_1 зупинили працівники патрульної поліції, які попросили показати права водія та сказали, що відчувають в автомобілі запах алкоголю, на що ОСОБА_1 підтвердила, що її пасажир ОСОБА_4 дійсно вживала на святкуванні дня народження шампанське, сама ж вона алкогольні напої взагалі не вживала. Після цього поліцейські спитали ОСОБА_1 , чи готова вона пройти тест, на що остання погодилась, та зробила кілька продувів через прилад, після чого прилад показав позитивний результат, також прилад показав температуру повітря + 31 градус, на що ОСОБА_1 вказала поліцейським, поліцейські відключали свої нагрудні камери коли їм ставили незручні питання, ОСОБА_4 підтверджує, що на місці події був лише один свідок, другого свідка взагалі не було, у протоколі про адміністративне правопорушення прізвище другого свідка було вписано пізніше, коли поліцейські у своєму автомобілі заповняли документи.

В якості одного зі свідків була вказана ОСОБА_6 (на теперішній час після шлюбу має прізвище « ОСОБА_10 »), проте вказана особа, будучи за своєю згодою опитаною 08.11.2018 року адвокатом Рижук К.В., не підтверджує свій підпис у протоколі, поясненнях та акті огляду на стан сп`яніння, при цьому зазначає, що вона не була в м. Одесі впродовж останніх чотирьох років, за адресою, вказаною у протоколі, ніколи не проживала, зазначила, що там знаходиться нотаріальна контора приватного нотаріуса, щодо зазначення своїх анкетних даних у матеріалах справи, вважає, що її колишня однокласниця - ОСОБА_8 , яка була у складі екіпажу патрульної поліції, знала її дівоче прізвище ОСОБА_11 . До вказаного протоколу опиту свідка також долучено копію паспорту свідка та свідоцтва про шлюб.

З метою належного та всебічного розгляду апеляційної скарги, апеляційним судом були викликані у судове засідання працівники патрульної поліції, які на місці зупинки складали протокол про адміністративне правопорушення, однак будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, останні у судове засідання не прибули, що позбавило апеляційний суд отримати їх пояснення на підтвердження чи спростування доводів апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку що працівниками поліції була порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, не було дотримано всіх законодавчо встановлених вимог щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки огляд було проведено за наявності лише одного свідка, яка заповнювала протокол тільки із зазначеними її даними, інші дані у протоколі були незаповненими, з актом огляду на стан сп`яніння вона взагалі не ознайомлювалася та його не підписували, всі підписи від імені свідка ОСОБА_6 були проставлені невідомою особою, як наслідок, висновки результатів огляду, які стали підставою для складення протоколу відносно ОСОБА_1 , не можуть вказувати на наявність у неї алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а тому не можуть бути покладені в основу її винуватості, оскільки огляд, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП та положень вищевказаної інструкції, не може вважатися дійсним.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії серія БР №234790 від 16.10.2018 рокущодо ОСОБА_1 , не може вважатися належним доказом її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь яких інших належних та допустимих доказів наявності у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння суду не надано, таким чином порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшло свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду підстави для висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно керувала транспортним засобом з у стані алкогольного сп`яніння, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказує на відсутність доказів на підтвердження її винуватості у вчиненому правопорушенні.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до переконливого висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_1 винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу адвоката Рижук Катерини Вікторівни задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м.Одеси Загороднюк В.І. від 27.11.2018 року, якою ОСОБА_1 притягнута до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець