Провадження № 3/127/8121/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2019 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П., секретаря Предан А.А., за участю прокурора Каменяр С.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниця справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працює поліцейський-водій роти реагування батальйону УПО у Вінницькій області ДПО НП України, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 172 6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

11.12.2018, через відділ прийому суду надійшла адміністративна справа про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 6 КУпАП, відносно ОСОБА_1

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, будучи відповідно до підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, 06.04.2018 о 12:01 год., тобто несвоєчасно подав без поважних причин шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларацію за 2017 рік за формою, що визначається Національним агентством, чим вчинив адміністративне правопорушенні, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 172 6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав у повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_2. в судовому засіданні, заперечив проти складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адмінправопорушення, та зазначив, що ОСОБА_1 з січня 2018 року, неодноразово намагався війти до системи подання та оприлюднення декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) та подати електрону декларацію за 2017 рік, проте у звязку із збоями в роботі вказаної системи та тим, що система з незрозумілих для ОСОБА_1 причин не ідентифікувала його особистий ключ для входу (кваліфікований електронний підпис ЕЦП)), ОСОБА_1 не мав можливості подати електрону декларацію за 2017 рік, а в подальшому намагався отримати новий ключ (кваліфікований електронний підпис ЕЦП), проте ПАТ КБ Приватбанк вказав, що процедура отримання ключа (кваліфікованого електронного підпису ЕЦП) є досить триваючою, та для швидкого отримання вказаного ключа порадили ОСОБА_1 звернутись до акредитованого центру сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту ДФС. І лише в кінці березня 2018 року в акредитованому центру сертифікації ключів Інформаційно-довідкового департаменту ДФС у Вінницькій області, ОСОБА_1 вдалось отримати новий ключ (кваліфікований електронний підпис ЕЦП), що в свою чергу свідчить про відсутність у нього умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, а тому відсутня субєктивна сторона складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що її чоловік, ОСОБА_1 з кінця лютого місяця 2018 року, за місцем проживання зі стаціонарного компютера неодноразово намагався подати декларацію. Також, були спроби і в ночі відкрити декларацію, однак усі спроби були марними. Тільки коли ОСОБА_1 звернувся до колег на роботі з проблемою, йому підказали змінити електронний ключ. Крім того, вона також у свій вільний час пробувала допомогти увійти в особистий кабінет ОСОБА_1 для заповнення декларації, однак усі її спроби були марними.

Прокурор в судовому засіданні підтримала протокол про адміністративне правопорушення, просила суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 172 6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларацій. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення орган повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення, однак, відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі повязаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів обєктивних та субєктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. 252, 280 КУпАП.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1, 06.04.2018 о 11:33 год. розпочав заповнювати декларацію за місцем роботи та вже об 12:01 год. 06.04.2018 ОСОБА_1 відправив декларацію.

Також, як вбачається з роздруківки скріншота з «Приват24» від 19.03.2018 ОСОБА_1 не може отримати сертифікати, тим самим в чергове був позбавлений можливості війти у зазначену вище систему та подати декларацію за 2017 рік. Вищенаведене свідчить, що внаслідок, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 з поважних причин не подав декларацію, у звязку з чим суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній будь-який умисел на не подання декларації.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи пояснення ОСОБА_1, його адвоката ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, висловлені у судовому засіданні, письмові докази на підтвердження доводів, доданих до протоколу та які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про не встановлення вини ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні декларації без поважних причин через відсутність умислу на вчинення правопорушення, а саме субєктивної сторони складу правопорушення, відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 6 КУпАП.

Підсумовуючи наведене, оцінивши вищевказані докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 172 6, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя