ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1289/19 Номер провадження 33/814/807/19Головуючий у 1-й інстанції Коновод О. В. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,

за участі:

потерпілого - ОСОБА_1 ,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 16 липня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, пенсіонер, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384,20 грн в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 21.05.2019 року, близько 11.30 год., керуючи транспортним засобом „ГАЗ 31105", д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул.1-го Травня в м.Хорол Полтавської області, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на перешкоду - припарковані автомобілі „ВАЗ 21110", д.н.з. НОМЕР_2 та „Renault Logan", д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.13.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

В апеляційній скарзі потерпілий, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій ОСОБА_2 , просить постанову судді змінити та застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вказав, що суддею не взято до уваги, що ОСОБА_2 щиро не розкаявся у вчиненому, свою провину не визнав, та вважає винуватцем ДТП потерпілого, який, з його слів, припаркував автомобіль з порушенням ПДР України.

Крім того, внаслідок зіткнення два транспортні засоби отримали механічні пошкодження, у зв`язку з чим власникам автомобілів завдано матеріальної та моральної шкоди, яку правопорушником до цього часу не відшкодовано.

Вислухавши потерпілого ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , який вважав постанову судді законною та обгрунтованою, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, ґрунтується на матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказах, є правильним та ніким не оспорюється.

Доводи апелянта про м`якість накладеного адміністративного стягнення є безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до ст.23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положеннями ч.1 ст.27 цього ж Кодексу визначено, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкція статті 124 КпАП України передбачає альтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вказані вимоги Закону суддею першої інстанції дотримано в повному обсязі, стягнення накладено у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його віку, ступеню вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність.

ОСОБА_2 своїми умисними діями дійсно спричинив механічні пошкодження двох транспортних засобів, шкідливі наслідки правопорушення не відвернув, завдані збитки не відшкодував, а заподіяну шкоду не усунув, провину визнав частково та щиро не розкаявся у вчиненому, однак, вказані обставини не є такими, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обґрунтованих доводів, що ОСОБА_2 грубо, повторно або систематично порушує надане йому право керування транспортними засобами, що, у відповідності до ч.2 ст.30 КпАП України, є підставою для накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, апелянт не наводить.

Таким чином, вважаю, що застосоване до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції ст.124 КпАП України, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 16 липня 2019 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська