Справа № 132/3550/18
Провадження № 33/801/43/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Павленко І. В.
Доповідач: Рупак А. А.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2019 р. м. Вінниця
Суддя апеляційного суду Вінницької області Рупак А.А. з участю прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Гунька В.М. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Калинівського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 145 (сто сорок п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн., в доход держави. Стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 гривень в дохід держави.
Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2014 р. № 59, майора ОСОБА_1 призначено на посаду начальника служби пожежної безпеки військової частини НОМЕР_1 , де останній проходить військову службу по теперішній час.
27.09.2018 року о 13 год. 00 хв., майор ОСОБА_1 в порушення вимог законодавства, ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Військової присяги та своїх функціональних обов`язків, під час проведення шикування, після обідньої перерви, був виявлений командуванням військової частини НОМЕР_1 з зовнішніми ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці, характерний запах алкоголю з ротової порожнини). Після шикування, відповідно до усного розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 , відданого в межах його повноважень відповідно до вимог Статутів Збройних Сил України, майору ОСОБА_1 було визначено знаходитись в будівлі управління військової частини для подальшого проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, одразу ж після цього майор ОСОБА_1 , недбало ставлячись до військової служби, в порушення п. 6 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, самовільно припинив виконувати обов`язки служби, вийшов з будівлі управління та зник у невідомому напрямку не пересікаючи контрольно-пропускний пункт адміністративно-господарчої території.
В зв`язку з вищезазначеним, було оголошено збір особового складу військової частини о 14 год. 00 хв., з метою перевірки наявності особового складу на території військової частини. Майор ОСОБА_1 на шикуванні о 14 год. 00 хв. був відсутній без поважних причин.
Окрім цього, було організовано пошук вищезазначеного військовослужбовця на об`єктах адміністративно-господарчої території. В результаті пошуку майора ОСОБА_1 , на території військової частини не виявлено.
В подальшому, на вечірньому шикуванні всього особового складу військової частини НОМЕР_2 , о 17 год. 00 хв., майор ОСОБА_1 також був відсутній без поважних причин, про що наявні відмітки у відомостях перевірки наявності особового складу військової частини.
Таким чином, з 13 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв., всупереч розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , майор ОСОБА_1 був відсутній у військовій частині без поважних причин, обов`язки військової служби до закінчення робочого дня, тобто до 17 год. 00 хв., він не виконував.
До військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_1 прибув зранку наступного дня.
Крім того, встановлено, що 30.03.2018 року постановою Калинівського районного суду Вінницької області (справа № 132/573/18) ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (10200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Разом з цим, в порушення п. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про складання стосовно нього адміністративного протоколу, а також про накладення на нього судом адміністративного стягнення, внаслідок недбалого ставлення до військової служби, майор ОСОБА_1 командуванню військової частини НОМЕР_2 визначеним порядком не доповів.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування постанови Калинівського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2018 року з закриттям провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки судом не повно з`ясовано всіх обставин справи, та не досліджено і не надано оцінки наявним в матеріалах справи доказам.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Слободян Г.В. підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі. При цьому ОСОБА_1 пояснив, що за усним розпорядженням командира військової частини шикування особового складу відбувається щоденно. При цьому він особисто часто запізнюється, оскільки у зв`язку з виконанням службових обов`язків перевіряє об`єкти, які значно віддалені від частини, а буває і взагалі відсутнім. Так, 27.09.2018 року він був присутнім на денному шикуванні о 13.00 годині. Пізніше виконував свої посадові обов`язки, його ніхто не шукав. Про накладення на нього адміністративного стягнення він доповідав в усній формі командиру частини, хоча і не зобов`язаний був цього робити, оскільки таке стягнення на нього було накладено не у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

В судовому засіданні прокурор військової прокуратури Вінницького гарнізону Гунько В.М. заперечив проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та підтримав обставини, викладені у протоколі та постанові судді.
Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
З постанови судді вбачається, що приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 172-15 КУпАП, суд виходив з того, що вина останнього у вчиненні даного адміністративного правопорушення, повністю доведена в судовому засіданні та підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП (а.с.1-7); рапортом першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 (а.с.8); довідкою-доповіддю по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 начальником служби пожежної безпеки майором ОСОБА_1 (а.с.30-31); рапортом від 27.09.2018 року (а.с.32); списками перевірки особового складу в/ч НОМЕР_1 , з яких вбачається, що майор ОСОБА_1 на шикуванні 0 13 та 17 годині 27.09.2018 року був відсутній (а.с.33-35); постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 30.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст.130 ч.1 КУпАП (а.с.19), а також поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , поясненнями свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що наявні в матеріалах справи.
Проте, з такими висновками суду, суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КпАП.
Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.
Так, адміністративна відповідальність за ч.2 ст.172-15 КУпАП настає в разі недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, вчиненого в умовах особливого періоду.
В свою чергу недбале ставлення до військової служби може полягати у невиконанні дій, передбачених як безумовних для виконання по службі, або неналежному виконанні службових обов`язків, які полягають у виконанні дій в межах службових обов`язків, проте не так, як того вимагають інтереси служби.
Таким чином суддя під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати суть недбалого ставлення до військової служби, в чому воно проявилось, та що таке правопорушення мало місце в умовах особливого періоду, як то передбачено ч.2 ст.283 КУпАП.
Проте зазначені вимоги суддею не дотримані.
Зокрема, суддею зазначено про обставини недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби, проте не наведені обставини, що такі дії мали місце в умовах особливого періоду, що виключає адміністративну відповідальність за ч.2 ст.172-15 КУпАП.
На наведених обставин постанова судді підлягає скасуванню. Однак на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, через що провадження підлягає закриттю з наведених підстав.
Керуючись ст.ст.247 п.1, 294 ч.8 п.2 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Калинівського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП скасувати.
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:
Згідно з оригіналом: