Провадження № 33/801/937/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Якименко М. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Якименко М.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 гривень на користь держави.

На зазначену постанову суду 10.11.2019 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати. Вказує, що суд допустив порушення норм процесуального права, не повно з`ясував усі обставини справи, не дав належної оцінки доказам.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначив, що він не був присутній при розгляді справи, про час та дату розгляду не був повідомлений належним чином, а постанову суду отримав лише 05.11.2019, однак доказів суду на підтвердження цих обставин не надав.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити з наступних підстав.

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, суддя перевіряє тільки поважність причин пропуску строку і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.

За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п?ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з його підписом, що свідчить про його обізнаність про судовий розгляд справи (а. с. 9, 11).

Посилання ОСОБА_1 на те, що справу розглянули у його відсутність, суддею не приймається до уваги, оскільки в постанові суду зазначено, що правопорушник був присутній в судовому засіданні.

Крім того в матеріалах справи наявна розписка від 09.10.2019, згідно якої скаржник зі змістом постанови суду першої інстанції ознайомлений в день розгляду справи (а.с. 14).

Тобто ОСОБА_1 не був позбавлений можливості своєчасно оскаржити постанову суду, оскільки був присутній при розгляді справи та був ознайомлений зі змістом постанови.

Обставини, які вказували на об`єктивну неможливість та своєчасне оскарження постанови суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Тому, обставини, зазначені ОСОБА_1 , якими він обґрунтовує поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, є вигаданими та такими, що не відповідають матеріалам справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов?язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов?язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов?язки.

Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Устименко проти України»).

З урахуванням наведеного, оскільки правопорушник був присутній в судовому засіданні, зі змістом постанови ознайомлений 09.10.2019, проте апеляційну скаргу подано лише 10.11.2019, суддя дійшла висновку, що у поданому клопотанні заявником не наведено жодної об?єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та не навів поважних причин пропуску цього строку, вважаю, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Якименко