Справа №592/9785/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Чернобай О. І.
Номер провадження 33/816/336/19 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бови В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2019 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 15 червня 2019 року близько 08.56 год., в м. Суми по вул. Металургів, 17 Б керував транспортним засобом марки "Toyota Corola" д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме вираження тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідала обстановці, розширені зіниці очей, які не реагували на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі Сумському обласному наркологічному диспансері відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просив постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2019 року ЗАКРИТИ у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наголошував на тому, що суддею не було забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення. Так, судом було встановлено те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як в суд він надійшов складений за ч. 2 ст. 130 КУпАП після його виправлення, що є неприпустимим. Не зважаючи на це, в порушення вимог КУпАП (проведення розгляду справи в межах складеного протоколу) суд дійшов висновку про те, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. На переконання ОСОБА_1 суд не мав права самостійно змінювати фабулу складеного відносно нього протоколу та перекваліфіковувати його дії. Більше того, така перекваліфікація відбулася без допиту працівників поліції, свідків та без вирішення питання щодо направлення працівникам поліції даного протоколу для доопрацювання.

Крім цього, слід визнати необґрунтованими доводи суду і в частині того, що його «правова визначеність» щодо свого захисту була направлена на кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки його захисник звертався до суду з клопотанням про повернення на доопрацювання адміністративного матеріалу саме за ч.2 ст. 130 КУпАП, а він - ОСОБА_1 , в свою чергу, намагався доводити свою невинуватість саме за цією статтею.

Також, ОСОБА_1 наголошував на порушенні інспекторами поліції і самого порядку пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки йому відразу було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки його транспортного засобу з використанням спеціальних технічних пристроїв. Матеріали справи не містять відомостей про його відмову пройти огляд на стан сп`яніння на місці його зупинки, як не містять і акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення його на такий огляд до СОНД з метою виявлення наркотичного сп`яніння.

Вказані порушення, на переконання ОСОБА_1 , є істотними та виступають підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

А тому, вислухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бову В.О., які вимоги поданої апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Так, притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передувало дослідження судом першої інстанції матеріалів долученого до протоколу відео, які в ході апеляційного вивчення справи теж виступили предметом дослідження суду апеляційної інстанції, з якого вбачається, що після зупинки транспортного засобу автомобіля "Toyota Corola" д.н.з. НОМЕР_1 за кермом був водій ОСОБА_1 та на його запитання щодо причин зупинки, співробітник поліції повідомив, що їм на планшет надійшло СМС-повідомлення, що даний автомобіль зі слідами пошкоджень після ДТП рухається по місту. І дійсно, на відео вбачається, що задній бампер в автомобілі з одного боку "відірваний". У ході спілкування співробітники поліції запідозрили, що водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, зазначивши ці ознаки у протоколі. На відео також видно, як водію ОСОБА_1 співробітниками поліції у присутності двох свідків було запропоновано пройти медичний огляд саме на стан наркотичного сп`яніння в Сумському обласному наркологічному диспансері. На що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду у присутності двох свідків про що був складений адміністративний протокол.

Також, на відео чітко видно, як після складання протоколу, знаходячись в салоні патрульного автомобіля співробітником поліції був зачитаний ОСОБА_1 протокол в голос і співробітник поліції прочитав та акцентував увагу, що протокол складений саме за ч.1 ст.130 КУпАП України.

Копія протоколу поліцейськими була вручена водію ОСОБА_1 і з цієї копії також вбачається, що протокол був складений саме за ч.1 ст.130 КпАП України.

При цьому, як в своїй апеляційній скарзі нагодовує ОСОБА_1 в суд дійсно надійшов протокол вже за ч.2 ст.130 КУпАП України, шляхом дописування рисочки до римської цифри "І" і таким чином частина статті була виправлена на частину "ІІ" ст.130 КпАП України, що є неприпустимим.

Однак, вказані обставини виступили предметом дослідження суду першої інстанції та враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо поняття "правової визначеності" та дотримуючись вказаного принципу, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність розглянути цю справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки спочатку протокол про адміністративне правопорушення відносно нього був складений саме за частиною "1" ст.130 КпАП України, копія протоколу йому була вручена за ч.1 ст.130 КпАП і в суд він прислав свого захисника для захисту своїх прав саме за ч.1 ст.130 КпАП України, тому у разі розгляду даної справи за ч.1 ст.130 КпАП України повністю будуть дотримані права особи, відносно якої розглядається адміністративний протокол і повністю буде дотриманий принцип "правової визначеності".

З огляду на викладене, та аналізуючи інші матеріали справи в своїй сукупності, в тому числі і письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2, 3), які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відповідність дій співробітників патрульної поліції вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" і повну доведеність вини водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, а саме у керуванні транспортним засобом та його відмові від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу співробітників патрульної поліції у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КпАП України.

Враховуючи вказані обставини, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками апеляційної скарги ОСОБА_1 про неповноту судового розгляду, оскільки вони спростовуються змістом судового рішення з якого вбачається протилежне, а саме те, що суд здійснив повне дослідження матеріалів справи, проаналізував зміст складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, вивчив долучене до нього відео з нагрудних камер поліцейських, та, як вказувалося вище, дійшов правильного висновку про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_1 саме за ч.1 а не за ч.2 ст. 130 КУпАП, при цьому свої висновки суд належним чином мотивував.

Щодо тверджень апелянта про те, що суд мав здійснити таку перекваліфікацію шляхом допиту поліцейських та свідків або ж шляхом направлення матеріалів даної справи на доопрацювання, то до них апеляційний суд відноситься критично, оскільки такій перекваліфікації дій ОСОБА_1 передувало досліджене судом відео, зміст якого наведено вище.

Не може погодитись апеляційний суд і з доводами ОСОБА_1 про те, що його дії як і дії його захисника були спрямовані виключно на захист інтересів ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 а не ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки навіть відповідно до змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 , поміж вказаних ними обставин наголошує на інших, а саме порушенні працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, що фактично зводиться до захисту себе в цілому від притягнення до адміністративної відповідальності тоді як ні матеріали справи ні доводи апеляційної скарги не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 висловлює свою незгоду саме з ч.2 ст. 130 КУпАП - яка передбачає відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення повторно протягом року та передбачає більш суворе стягнення у разі доведення складу в діях ОСОБА_1 вказаного правопорушення.

З огляду на викладене вказані доводи апелянта суд апеляційної інстанції не може визнати обґрунтованими.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про порушення інспекторами поліції порядку пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки йому відразу було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки його транспортного засобу з використанням спеціальних технічних пристроїв, то їх теж слід визнати безпідставними, оскільки відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто, при виявленні в особи ознак наркотичного сп`яніння, вказана Інструкція взагалі не передбачає її огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Також, апеляційний суд вважає безпідставними і твердження ОСОБА_1 про порушення поліцейськими процедури огляду його на стан сп`яніння з тих підстав, що матеріали справи не містять акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення його на такий огляд до СОНД, оскільки як вказувалося вище, від такого огляду ОСОБА_1 , в присутності двох свідків, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування та закриття провадження у справі, як того просив ОСОБА_1 , а тому, воно повинно бути залишено без зміни, а вимоги його апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.