Провадження № 3/161/3343/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2019 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області

Рудська С.М., за участю прокурора Сасюка Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 , який народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьк Волинської області, громадянина України, з вищою освітою, не судимого, до адміністративної відповідальності не притягувався, одруженого, має неповнолітню дитину - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2., працюючого торговим представником ФОП ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , займаючи посаду начальника відділення радіаційного та хімічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області, якому присвоєно спеціальне звання середнього начальницького складу лейтенант служби цивільного захисту, будучи відповідно до підпункту «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особою, на яку поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин після закінчення встановленого періоду подання (до 00.00 01.04.2018 року), 26.04.2018 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що він дійсно подав декларацію після звільнення з державної служби із запізненням, однак причиною несвоєчасної подачі було його перебуванням за межами України. Зазначив, що за кордоном він перебував у період з лютого 2018 року по 13.04.2015 року, проте, докази на підтвердження цього він надати суду не може.

Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в положеннях ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:

-протоколом № 166 від 16 липня 2019 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складеним старшим оперуповноваженим УЗЕ у Волинській області капітаном поліції Солоненком С.П. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.с. 1-7);

-запитом Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції від 19.06.2019 року вх. № 1343, адресованому УЗЕ у Волинській області та Департаменту захисту економіки Національної поліції України з метою вжиття заходів з перевірки фактів несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а у разі наявності таких - складання протоколів про адміністративні правопорушення з метою притягнення їх до адміністративної відповідальності згідно санкції ст. 172-6 КУпАП, зокрема, й щодо факту несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 (а.с. 10);

-повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 02/1442 від 19.04.2018 року (а.с. 11);

-реєстром послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 25.03.2019 року (а.с. 12-13);

-листом начальника Управління ДСНС у Волинській області Грушовінчука В. № 01-02/2466 від 10.07.2019 року, адресованого начальнику УЗЕ у Волинській області Крошку Ю. з повідомленням, про інформування НАЗК (повідомлення № 02/1442 від 19.04.2018 року) про факт неподання декларації після звільнення колишнім начальником відділення радіаційного та хімічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області ОСОБА_1 (а.с. 15);

-витягом з Наказу (по особовому складу цивільного захисту) № 445 від 04.09.2014 року, яким підтверджується факт укладення ОСОБА_1 контракту про проходження служби цивільного захисту строком на 3 роки, прийняття на службу цивільного захисту, зарахування у кадри Державної служби України з надзвичайних ситуацій, присвоєння першого спеціального звання середнього начальницького складу лейтенанта служби цивільного захисту та за згодою останнього, призначення на посаду начальника відділення радіаційного та хімічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області (а.с. 16);

-посадовою інструкцією начальника відділення радіаційного та хімічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1., затвердженого 02.02.2016 року начальником АРЗ СП УДСНС України у Волинській області полковником служби цивільного захисту Барановським О.В. (а.с. 17-21);

-наказом (по особовому складу) № 233 від 01.09.2017 року про звільнення зі служби ОСОБА_1 , яким останнього визнано таким, який здав справи та припинив виконання обов`язків за посадою, знятий з усіх видів забезпечення та виключений з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій з 03.09.2017 року (а.с. 22);

-пам`яткою при звільненні із служби цивільного захисту (роботи) ДСНС України, з якою ст. лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 було ознайомлено під особисту розписку 03.09.2017 року (а.с. 23);

-положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ № 593 від 11.07.2013 року (а.с. 28-34);

-листом ДП «УСС» № 07-530 від 27.04.2018 року «Про надання інформації» (а.с. 35);

-витягом із офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції), з якого вбачається, що декларація (після звільнення) ОСОБА_1 за 2017 рік опублікована у вказаному Реєстрі 26.04.2018 року о 19.02 (а.с. 36-42).

Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення».

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення».

За змістом частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" декларуванню за цим Законом підлягають особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону.

Зокрема, п.п «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції" передбачає, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України;.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно н витягом з Наказу (по особовому складу цивільного захисту) № 445 від 04.09.2014 року прийнятий на службу лейтенантом служби цивільного захисту та призначений на посаду начальника відділення радіаційного та хімічного захисту аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Волинській області, тобто відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, а отже і за ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа, на яку поширюється дія п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний була в строк до 00.00 01.04.2018 року подати на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції електронну декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення».

Однак, як свідчить наданий НАЗК витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» декларація особи, яка припинила діяльність, пов`язану з з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення», подана ОСОБА_1 до Національної агенції лише 26.04.2018 року.

Як встановлено в судовому засіданні з матеріалів справи та з пояснень самого ОСОБА_1 , поважних причин для неподання декларації у визначений законом строк, у нього не було.

В свою чергу, навіть відсутність ОСОБА_1 на території України в період з лютого 2018 року по 13 квітня 2018 року не позбавляла останнього можливості подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення» до фактичного залишення території України.

Відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, для наявності складу даного правопорушення юридичного значення не має, оскільки з об`єктивної сторони вказане правопорушення має формальний склад, тобто законодавець встановив відповідальність спеціального суб`єкта безпосередньо за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в строк до 00.00 годин 01.04.2018 року без поважних причин не подав електронну декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення».

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд враховує обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, який має на утриманні малолітню дитину та, у даному випадку, відсутні будь-які обтяжуючі обставини, а тому суд вважає достатнім накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., тобто застосувати мінімальне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

На підставі ч. 1 ст. 172-6 КУпАП., керуючись ст.ст. 40-1, 248, 249, 251, 268, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятьдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятьдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., за наступними реквізитами: найменування суду: Луцький міськрайонний суд Волинської області; назва податку: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 3002; дотримувач коштів: УК у м. Луцьку (м. Луцьк) 22030101; ідентифікаційний код отримувача: 38009628.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська