Справа №: 398/3142/18
провадження №: 3/398/4/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

"05" лютого 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює водієм в «Олександрійська зернова компанія», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП,

встановив:

Відповідно до складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адмінстративне правопорушення серії БД № 030514 28 серпня 2018 року о 01 год. 05 хв. у с. Звенигородка по вул. Леніна ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Premium державний номерний знак НОМЕР_1 не впорався з керуванням, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, виїхав на перешкоду, що призвело до ДТП, без тілесних ушкоджень, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно зі складеним відносно ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 030515 28 серпня 2018 року о 01 год. 05 хв. у с. Звенигородка по вул. Леніна ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Premium державний номерний знак НОМЕР_1 та не впорався з керуванням, не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки, здійснив наїзд на перила мосту, та своїми діями пошкодив 10 метрів перил мосту через річку Інгулець, вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 139.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину і пояснив, що після наїзду на розділювальний бордюр втратив керування. ОСОБА_2 стверджує, що не міг побачити роздільний бордюр між смугами руху на мосту і не міг уникнути наїзду на нього, оскільки він не був обладнаний світловідбиваючими знаками, не було і жодних попереджувальних знаків. Також ОСОБА_1 зазначив, що швидкість руху автомобіля перед ДТП становила 50 км/годину, оскільки він дотримувався обмежень швидкості руху в населеному пункті. Вуличного освітлення було відсутнє, ДТП відбулось у темний час доби близько першої години ночі, на автомобілі були увімкнені фари ближнього світла. З місця водія ОСОБА_1 не бачив розділювального бордюру, він не виділявся від траси, була відсутня дорожня розмітка та попереджувальні знаки. Також ОСОБА_1 пояснив, що згоден з тими відомостями, які повідомили свідок ОСОБА_3 та інспектор Рудік щодо дорожньої обстановки.

У судовому засіданні як свідок надав пояснення інспектор ГРПП Олександрійського ВП ГУНП Кіровоградської області ОСОБА_4, який прибув за викликом на місце ДТП. Він повідомив, що по прибуттю на місце ДТП на мосту було виявлено відсутність частини перил мосту та вантажний автомобіль, який впав з мосту. Інспектору не відомі дані про швидкість руху перед ДТП. Вуличне освітлення дороги було відсутнє, розмітка дороги на момент ДТП була відсутньою, попереджувальні знаки були відсутні. На момент ДТП на цій ділянці дороги проводилися ремонтні роботи, а саме накладено перший шар асфальту, при цьому рух по дорозі не був обмежений. Також інспектор пояснив, що у схемі місця ДТП помилково не заповнені графи щодо погодних умов і стані дороги, однак пояснив, що у схемі місця ДТП мали бути зазначені такі дані: освітлення місця ДТП - відсутнє, нічний час доби, зовнішнього освітлення відсутнє, стан покриття проїзної частини - сухе, наявне огородження мосту, наявне бетонний бордюр між проїжджою частиною і стежкою для пішоходів, другорядних доріг не було, наземні пішохідні переходи відсутні, відсутня горизонтальна дорожня розмітка проїзної частини, відсутність горизонтальна розмітка на пішохідному переході, світлофор відсутній. Недоліком утримання вулично-шляхової мережі, за поясненням поліцейського, є розділювальний бордюр, призначення якого не відоме.

У судовому засіданні як свідок був допитаний ОСОБА_3, який є головним механіком ТОВ «Олександрійська зернова компанія». Він повідомив. що його викликали приблизно опівночі на місце ДТП після падіння автомобіля з мосту, викликали працівників поліції. Свідок пояснив, що для усіх місцевих жителів відомо про те, що ділянка дороги є проблемною, там часто стаються ДТП, оскільки на проїзній частині є розділювальний бордюр, який є невидимим для водіїв через відсутність дорожньої розмітки і попереджувальних знаків. Щодо швидкості автомобіля руху свідок повідомив, що автомобіль РЕНО під керуванням ОСОБА_1 рухався у супроводі мікроавтобусу Опель Вівара під керуванням механіка ТОВ «Олександрійська зернова компанія» ОСОБА_5, який є по роботі підлеглим свідка ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_5 викликав ОСОБА_6 на місце ДТП. Він також розповів, що рухався зі швидкістю 50-60 км на годину і відповідно з цією ж швидкістю за ним слідував автомобіль РЕНО під керуванням ОСОБА_1 В.Ф. Щодо видимості дороги свідок повідомив, що була нічна пора доби, вуличне освітлення відсутнє, було темно, дорога освітлювалася лише світлом фар. Свідок також пояснив, що у нічний час з місця водія не видно перешкоди, а саме розділювального бордюру, знаки про його наявність були відсутні.

Також у судовому засіданні досліджено наданий водієм ОСОБА_1 відеозапис, який був зроблений технічним директором ТОВ «Олександрійська зернова компанія» ОСОБА_7 на ранок після ДТП. На відео зафіксовано стан проїзної частини, розділювальний бордюр та пошкодження мосту. Також досліджені фотографії з місця події. Усі ці електронні докази зберігаються на наданому ОСОБА_1 флеш-накопичувачі. Усі учасники провадження, а саме водій ОСОБА_1, інспектор Рудік Є.А. та свідок ОСОБА_3 підтвердили, що зафіксовані на фото і відео обставини відповідають дійсності.

У судовому засіданні також досліджені інші докази: схема ДТП та письмові пояснгення водія ОСОБА_1

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи №4142/18-27 від 02.01.2018 року, ка була поведена на виконання постанови суду, експерт дійшов висновку, що у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_1, що мали бути спрямовані на забезпечення безпеки та нак можливість уникнення ДТП регламентувались вимогами п.2.3 (б), 12.2, 12.3 та 12.4 Правил дорожнжього руху.

Разом з тим відповідно до складених поліцейським протколів ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.12.1 і 1.5 Правил дорожнього руху. Однак суд, виходячи із втавнолених у судовому засіданні на підставі пояснень ОСОБА_1, пояказаннь свідків, схеми ДТП, відеозапису і фоторгафій обставин дорожньої обстановки та зазначеного вище висновку експерта, дійшов висновку про те, що дії водія ОСОБА_1 не регламентувалися вказаними у ДТП пунктами ПДР. Зокрема, п.12.1 ПДР не може бути застосований, оскільки у справі відсутні домьатні докази того, що ДТП сталося внаслідок того, що водій не обрав безпечну швидкість руху. Також у справі відсутні достатні докази того, що водій ОСОБА_1 порушив п. 1.5 ПДР, тобто вчинив дії, які призвели до завдання матеральної шкоди, оскільки у справі не доведено, що водій ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці мав можливість уникнути ДТП та наїзду на перила мосту.

Суд бере також до уваги, що експерт не зміг дати висновок на інші поставлені судом питання черз всутність достатніх вихідних даних про видимість дороги та про видимість конкретної перешкоди, аттакож через брак слідової інфолрмації.

При вирішенні справи суд виходить з таких норм права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а також самостійно редагувати фабулу обвинувачення, адже діючі таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Зокрема, у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою рішення ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, виходяси з практи ЄСПЛ суд не має повноважень з власної ініціативи збирати докази вини, зокрема і вихідні дані, яких не вистачило експерту для проведення експертизи. Також суд не може з власної ініціативи змінити фабулу правопорушення, вказану у протоколах та встановлювати вину водія у порушенні тих правил дороднього руху, які не вказані у протколі про адміністративне проавопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається зі схеми ДТП, пояснень учасників справи, ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом рухався по дорозі не порушуючи правил дорожнього руху, дорожня обстановка була ускладнена, оскільки дорога не містить освітлення, дорожньої розмітки, попереджувального знаку, крім того дорожнє покриття є нерівним, що змушує водіїв здійснювати маневри при проїзді даної ділянки дороги та перешкода, яка знаходиться посередині дороги, стала причиною ДТП. Достатніх доказів наявності у водія ОСОБА_1 моджливості уникнути ДТП у справі відсутні.

Дослідивши надані докази, а саме протоколи про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП та свідків, схему місця ДТП, висновок експертизи, відеозаписи і фотографії, суд дійшов висновку про недоведеність вини, а отже відсутність у діях водія ОСОБА_1 складу правопорушеннь, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 247 , п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ч. 1 ст. 139 КУпАП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Орловський