КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/4354/2019 Суддя І інстанції - Дубановська І.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_8, потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Павличенка С.С., розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2019 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 закрито провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «VW PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по Броварському проспекту, 17 під час зміни напрямку руху не переконався, що це було безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем «MERCEDES BENZ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень та завдано матеріальних збитків. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2019 року та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

Апелянт вважає, що висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п.10.1 ПДР України ґрунтується на неповно з`ясованих обставинах та належним чином не вмотивований.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконав вимог п. п. 10.1, 10.3, 9.4, 12.3 ПДР України, апелянт вказує, що вказаний водій, не вмикаючи сигналу повороту, автомобілем марки «VW PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 з лівої смуги руху різко вилетів на смугу руху, по якій рухався автомобіль під керування ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось зіткнення.

ОСОБА_1 не подав завчасно сигнал покажчиками повороту, не дав дорогу транспортним засобом, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїться та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, тим самим порушив Правила дорожнього руху, що унеможливило належну реакцію з боку ОСОБА_2 задля попередження ДТП.

Також апелянт, стверджує, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 269, ч. ст. 277-2 КУпАП, оскільки не залучив ОСОБА_2 до участі в судовому розгляді даної справи, як безпосереднього учасника ДТП, тим позбавив його можливості давати пояснення і заявляти клопотання.

Заслухавши доповідь судді, поясненняпотерпілого ОСОБА_2 та його представника Павличенка С. С . , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_8, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2019 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: письмовими поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , схемою ДТП із зазначенням виявлених ушкоджень автомобілів та наданими в судовому засіданні апеляційної інстанції фотографіями з місця ДТП.

При цьому пояснення апелянта про те, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 , який без ввімкнення повороту виїхав на смугу руху, у якій рухався ОСОБА_2 спростовуються даними схеми ДТП та фотографіями з місця ДТП.

Так, з пояснень водіїв убачається, що вони рухались по Броварському проспекту в одному напрямку, при цьому ОСОБА_1 рухався у середній, а ОСОБА_2 у правій смузі руху.

На схемі ДТП зазначено місце осипу та дані про пошкодження заднього правого ліхтаря автомобіля «VW PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 та лівої передньої фари автомобіля «MERCEDES BENZ» д.н.з. НОМЕР_2 , отже за вказаними ознаками можна точно визначити місце зіткнення автомобілів, яке розташовано на межі правої та середньої смуг руху (а.с. 2).

Також із схеми ДТП убачається, що після зіткнення автомобілі продовжили рух із зміщенням з місця ДТП, при цьому на схемі зафіксовані сліди автомобіля, зазначені як гальмівний шлях, довжиною 33 метри, розташований у середній з переходом у праву смугу руху, а в статичному стані після ДТП автомобілі дійсно розташовані у правій смузі руху.

При цьому ліве заднє колесо автомобіля «MERCEDES BENZ» розташовано на межі правої і середньої смуг руху, праве переднє колесо за 1.5 метра від бордюру, а автомобіль «VW PASSAT» перебуває перпендикулярно перед автомобілем «MERCEDES BENZ» на правій смузі руху.

Викладені у схемі ДТП дані підтверджуються наданими в судовому засіданні апеляційної інстанції фотографіями з місця ДТП.

Окрім того, з фотографій з місця ДТП убачається, що слід автомобіля, який у схемі ДТП зазначений як гальмівний шлях, довжиною 33 метри, розташований у середній з переходом у праву смугу руху, належить автомобілю «VW PASSAT».

Водій автомобіля «VW PASSAT» ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що зазначені на схемі ДТП сліди утворились на проїзній частині дороги від коліс його автомобіля тому, що після зіткнення автомобіль «MERCEDES BENZ» під керуванням ОСОБА_2 просунув його автомобіль з місця зіткнення до місця зупинки автомобілів.

Отже, наявними у справі доказами не доведено, що зіткнення автомобілів сталося на смузі руху, по якій рухався автомобіль під керування потерпілого, а тому суддя апеляційного суду не приймає до уваги пояснення апелянта про те, що ДТП сталася внаслідок виїзду автомобіля «VW PASSAT» під керуванням ОСОБА_1 , на смугу руху, по якій рухався автомобіль «MERCEDES BENZ» під керуванням ОСОБА_2 .

Отже підстав для скасування постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2019 року про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного правопорушення немає.

Доводи апеляційної скарги щодо невмотивованості постанови судді районного суду є необґрунтованими, оскільки у постанові судді зазначені мотиви ухвалення рішення про закриття провадження у справі з посиланням на відсутність беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 10.1 ПДР України.

Суддя апеляційного суду визнає, що при розгляді справи відносно ОСОБА_1 суддею районного суду дійсно були порушені права потерпілого ОСОБА_2 , оскільки вказана особа не була повідомлена про час розгляду справи та не мала можливості реалізувати права, передбачені ст. 269 КУпАП.

Проте таке порушення не може бути підставою для скасування постанови судді відносно ОСОБА_1 , оскільки воно не стосується висновків суду щодо винуватості ОСОБА_1 , а права потерпілого ОСОБА_2 були поновлені при розгляді справи в апеляційному провадженні.

Так, постановою судді Київського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року потерпілому ОСОБА_2 було поновлено строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 брав участь в судовому засіданні апеляційної інстанції разом з своїм представником - адвокатом Павличенком С.С.

При цьому, потерпілий і його захисник давали пояснення по апеляційній скарзі та звертались до суду із заявами і клопотаннями.

Зокрема, потерпілий одночасно з подачею апеляційної скарги заявляв письмове клопотання про витребування записів з камер відеоспостереження, а в судовому засіданні його представник заявляв клопотання про виклик свідків, проте при обговоренні вказаних клопотань, він них відмовили особи, які їх подали.

За таких обставин, суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2019 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 серпня 2019 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного пправопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська