Справа № 445/45/19 Головуючий у 1 інстанції: Пилип`як П.В.
Провадження № 33/811/339/19 Доповідач в 2-й інстанції: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Партики І. В., за участю ОСОБА_1 та адвоката Бузинарської Д.М. розглянувши в режимі відео конференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Золочівського районного суду Львівської області від 07.03.2019 року,

встановив:

постановою Золочівського районного суду Львівської області від 07.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 384, 20 грн. судового збору.

Відповідно до постанови суду, 24.12.2018 року близько 04 год. 23 хв. в м. Золочів, по вул. Польна, 2, керував автомобілем «Форд Фокус», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в Золочівській ЦРЛ, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що висновок медичного огляду №54 від 24.12.2018 року є неналежним доказом. Медичний огляд проводився лікарем, який не проходив тематичне удосконалення, яке дає право на здійснення такого огляду. Окрім того, показання свідка ОСОБА_2 є неналежними, оскільки він є лікарем, який проводив медичний огляд ОСОБА_1 , та є заінтересованим у справі. У матеріалах справи відсутні дані про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, про належність транспортного засобу, а також відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Звертає увагу на тому, що прилад «Алкофор 307», за допомогою якого проводився медичний огляд не відноситься до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Покликається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у ознайомленні з відеозаписом події з камер спостереження працівників поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Бузинарської Д.М., які підтримали подану апеляцію, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Вважаю, що суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставинах, підтверджується, зокрема:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №081237 від 24.12.2018 року (а.с. 5),

-висновком щодо результатів медичного огляду (а.с. 6), згідно з яким у організмі ОСОБА_1 виявлено 1, 76 проміле алкоголю,

-поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с. 7), які були присутні під час медичного огляду ОСОБА_1 та підтвердили виявлення у його організмі 1, 76 проміле алкоголю,

-відеозаписом з камер спостереження працівників поліції (а.с. 4), згідно з яким ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

-поясненнями допитаного в судовому засіданні суду першої інстанції свідка ОСОБА_2 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст.ст.384, 385 КК України, згідно з якими він працює лікарем у Золочівській ЦРЛ. Зазначив, що проводив огляд ОСОБА_1 , який був доставлений працівниками поліції, на стан алкогольного сп`яніння. За результатами об`єктивного огляду та огляду за допомогою спеціального технічного засобу "Алкофор 307" було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не має права на проведення медичного огляду на стан сп`яніння у водіїв транспортних засобів, вважаю необґрунтованим, оскільки згідно з повідомленням Золочівської ЦРЛ № 178 від 14.02.2019 року, лікар ОСОБА_2 не проходив тематичного удосконалення, яке дає право на здійснення огляд водіїв на визначення стану алкогольного сп`яніння, проте при прийнятті на роботу у листопаді 2018 року він пройшов відповідний інструктаж у лікаря-нарколога і тематичне удосконалення на момент огляду ОСОБА_1 лікаря не передбачалося.

Окрім того, згідно з наказом головного лікаря ОСОБА_2 включений до переліку медичних працівників, яким надано право проводити медичні огляди на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що висновок №54 від 24.12.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є неналежним доказом, оскільки такий проводився за допомогою спеціального технічного засобу "Алкофор 307", який не включений до переліку технічних засобів, затвердженого МВС України №33 від 01.03.2010 року, вважаю необґрунтованими, з огляду на те, що відповідно до розділу 1 Інструкції обов`язковим використання спеціальних технічних засобів є тільки при здійсненні поліцейським огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Окрім того, ОСОБА_2 у суді першої інстанції показав, що він проводив також і об`єктивний огляд ОСОБА_1 , за результатами якого було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відсутність у матеріалах справи даних, що характеризують особу ОСОБА_1 та про відсторонення його від керування транспортним засобом не впливає на встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Золочівського районного суду Львівської області від 07.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Партика І. В.