Миколаївський апеляційний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі секретаря Белорукової І.М., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Терлецької Т.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 04.11.2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Березнегувате Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду, 04 жовтня 2019 року о 09 годині 45 хвилин по вулиці 1 Травня в смт. Березнегувате Миколаївського області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "SKODA Octavia", номерний знак ( іноземна реєстрація НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці ока, які не реагують на світло, сповільненість мови. Від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що дії працівників поліції щодо нього як і постанова суду про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконними.

Зазначає, що на його пояснення щодо того, що він знаходиться на роботі і дуже поспішає працівники поліції відреагували тим, що запропонували йому скласти на нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що в судовому засіданні він участі не приймав, хоча дуже бажав довести свою невинуватість, однак йому у суді повідомили, що його явка є необов`язковою.

Наголошує, що суд формально дійшов до розгляду даної справи, застосувавши до нього суворе покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, дослідив і належним чином оцінив докази.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 030357 від 04.11.2019 р. 04.10.2019 року ОСОБА_1 о 09 годині 45 хвилин по вулиці 1 Травня в смт. Березнегувате Миколаївської області керував транспортним засобом марки "SKODA Octavia", номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці ока, які не реагують на світло, сповільненість мови. Від проходження медичного огляду в медичному закладі для визначення стану наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 296 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

ОСОБА_1 власноруч підписав протокол та вказав, що в лікарню їхати відмовився, з пунктом ПДР 2.5 ознайомлений та вчора викурив не багато канабісу.

Також факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію патрульного поліцейського пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння підтверджений письмовими поясненнями двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Так, в поясненнях свідка ОСОБА_3 вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло) та в її присутності на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження медичного огляду, встановленого у загальному порядку (а.с.3)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що працівники поліції пропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння в м. Миколаєві, куди їхати він відмовився, однак від проходження такого огляду в лікарні смт. Березнегувате Миколаївської області він не відмовлявся.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що в його присутності ОСОБА_1 відмовився в установленому порядку пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Він не пам`ятає, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти такий огляд в м. Миколаєві.

Свідок ОСОБА_5 в апеляційному суді пояснив, що він складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який був з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Для проходження відповідно до встановлено порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. ОСОБА_1 пропонувалося пройти такий огляд в смт. Березнегувате або якщо в цій лікарні відсутній нарколог, то в м. Снігурівка. ОСОБА_1 взагалі відмовився пройти такий огляд.

До того ж. свідок ОСОБА_5 заявив, що ОСОБА_1 повідомив про те, що напередодні викурив трохи канабісу, а потім добровільно про це написав у протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_1 посилається на те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння було проведено з порушенням вимог ряду нормативно правових актів. А саме працівниками поліції він не був оглянутий на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів.

Зазначене твердження апелянта є помилковим.

Так, згідно з вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Вимоги зазначеної норми стосуються проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Для зазначених цілей поліцейським видається пристрій «Драгер».

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними а пункті 4 розділі І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В пункті 7 розділу ІІІ вказаної Інструкції вказано, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Зазначене свідчить, що поліцейські виявили ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 і зобов`язані були направити його до найближчого закладу охорони здоров`я , але той відмовився.

Зважаючи на покази свідків та письмові пояснення, що зазначені в протоколі самим ОСОБА_1 суд ставиться критично до його тверджень, як до таких, що надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Сукупність досліджених в матеріалах справи доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 030357 від 04.10.2019 р. пояснень свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 свідчить про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо того, суд формально дійшов до розгляду даної справи, застосувавши до нього суворе покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не заслуговують на увагу на не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки санкція вищевказаної норми є безальтернативною і передбачає позбавлення права керування транспортним засобом з накладенням штрафу.

Стягнення за адміністративні правопорушення накладено з урахуванням загальних правил, визначених в ст. 33 та ст. 36 КУпАП. При цьому суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та обґрунтовано призначив адміністративне стягнення з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови суду, як того просить апелянт, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 04.11.2019 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П.Міняйло