Справа № 372/3021/19 Головуючий у 1 інстанції Кравченко М.В.
Провадження № 33/824/4021/2019 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трипілля Обухівського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 057947 від 18 серпня 2019 року, «18 серпня 2019 року о 19 год. 50 хв. в с. Трипілля Обухівського району Київської області по вул. Дружби водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «CITROEN М4» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» або в закладі охорони здоров`я водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Обухівського районного суду від 16 вересня 2019 року. В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що 18.08.2019 року транспортним засобом він не керував та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, за кермом був його товариш і на момент коли підійшли працівники поліції, його машина стояла перед переїздом на узбіччі, а його товариш пішов в магазин. Під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення він заперечував, що керував транспортним засобом та перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, допитавши свідка та працівника поліції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимог вказаних правових норм, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи, не надавши оцінку поясненням ОСОБА_2 , без виклику свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, та без участі працівників поліції, прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

В обґрунтування підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, - суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Але апеляційний суд не може погодитися з висновком місцевого суду, який не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

За приписами п. 2.5 ПДР України лише водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги викликалися свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також працівник поліції - ОСОБА_5 , яка складала протокол про адміністративне правопорушення та відбирала пояснення свідків, однак вказані свідки, які були повідомлені належним чином про місце та час апеляційного перегляду справи, в судове засідання не з`явилися, пояснення не надали.

Зазначені обставини позбавили суд апеляційної інстанції можливості допитати даних свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, та оцінити їх показання у відповідності до положень ст. 252 КУпАП

Допитана в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_5 пояснила, що складала протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 , а також відбирала пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проводився відеозапис обставин, зазначених у протоколі, але в матеріалах справи даний запис відсутній, оскільки вона його не зберегла.

Апеляційний суд вважає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , допит яких неможливо було провести в судовому засіданні з наведених вище підстав та надати їм оцінку, а також протокол про адміністративне правопорушення, який був складений на підставі письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не можуть слугувати доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 не був зупинений безпосередньо працівниками поліції під час керування транспортного засобу, транспортний засіб стояв на узбіччі дороги і не рухався, працівники поліції склали протокол щодо ОСОБА_1 , який в той момент не був водієм транспортного засобу.

Допитаний в судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи за клопотанням ОСОБА_1 свідок ОСОБА_6 пояснив, що 18 серпня 2019 року приблизно о 19 год. по вул. Дружби в с. Трипілля Обухівського району Київської області він керував автомобілем марки «CITROEN М4» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , який того дня себе погано почував, та знаходився в автомобілі на пасажирському сидінні. Перед залізничним переїздом зупинився, пішов в магазин по сигарети. Коли повернувся, дізнався від ОСОБА_1 , що працівники поліції склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Але цього дня ОСОБА_1 автомобілем марки «CITROEN М4» державний номерний знак НОМЕР_1 не керував.

Будь які докази, які б вказували на те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «CITROEN М4» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини,) та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

Зазначені обставини не були з`ясовані місцевим судом, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з матеріалів даної справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем марки «CITROEN М4» державний номерний знак НОМЕР_1 , тобто не доведено його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 16 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов