Справа № 163/1973/19 Провадження №33/802/871/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ст.472 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці - Пікалюка М.С.,

особи, що притягається до відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Любомльського районного суду від 18 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючу, РНОКПП НОМЕР_1 , за ст. 472 МК України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Любомльського районного суду від 18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України і на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень з конфіскацією в дохід держави вживаного двигуна до човна марки "Suzuki" вартістю 14 000 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона, слідуючи 11.09.2019 року з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_2 , не задекларувала за встановленою формою вживаний двигун до човна марки "Suzuki" вартістю 14 000 гривень, що знаходився в багажному відділенні автомобіля разом із задекларованими товарами і були виявлені під час митного контролю, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що постанова не відповідає вимогам закону та через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповне з`ясування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Просить постанову в частині накладення адміністративного стягнення скасувати та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України у зв`язку з малозначністю вчиненого мною адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Заслухавши ОСОБА_1 , яка апеляційну скаргу підтримала та просила застосувати у даному випадку положення ст.22 КпАП України, представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., який апеляційну скаргу заперечив, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.472 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах є правильним та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо можливості закриття провадження у справі щодо неї на підставі ст. 22 КпАП України є безпідставними і не заслуговують на увагу з таких мотивів.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 вказала, що вони з чоловіком близько року перевозять через державний кордон різноманітні товари для заробітку, що спростовує твердження апеляційної скарги про те, що правопорушення було вчинено з необережності. Зазначила, що їй відомі передбачені законом обсяги товарів, які не підлягають оподаткуванню, та санкції за порушення митного законодавства.

Враховуючи встановлені обставини справи приходжу до висновку, що підстави вважати вчинене ОСОБА_1 правопорушення малозначним відсутні.

За таких обставин, вважаю, що суд належним чином врахував конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, доведеність її вини, та обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення, яке визначене санкцією ст.472 МК України, у виді штрафу в розмірі 100% вартості переміщуваних предметів з їх конфіскацією.

Крім того доводи апеляційної скарги про те, що вилучений товар під час митного контролю ОСОБА_1 не приховувала і не мала наміру цього робити, не заслуговують на увагу, оскільки в разі приховування даного товару дії ОСОБА_1 могли бути кваліфіковані за іншою статтею Митного Кодексу України, яка передбачає ще більш суворіше адміністративне стягнення.

Таким чином, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду від 18 жовтня 2019 року щодо неї - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Гапончук