Справа № 445/923/19 Головуючий у І інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/3285/2019 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 13 травня 2019 року близько 03 години 25 хвилин по вул. Шашкевича 104 в м. Золочів Львівської області керував транспортним засобом «MERCEDES BENZ C320» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, в порушення п. 2.5 ПДР, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з використанням технічного засобу «Drager Alcotest 6810» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не відмовлявся, а у лікарні у ОСОБА_1 виникла недовіра до працівників медичного закладу, у зв`язку з чим він відмовився від проходження огляду. Зазначає про те, що з відеозапису камери поліцейського не вбачається відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, захисник підкреслює, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в своїх поясненнях вказали про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є працівниками медичного закладу, являються зацікавленими особами і свідками вони не можуть бути.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від походження огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.05.2019 року, письмовими поясненнями лікарів, відеозаписом події, наданим поліцейськими.

Доказам по справі у їх сукупності суддя надав належну оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як пояснив при апеляційному розгляді ОСОБА_1 , він дійсно відмовився від проходження огляду у медичному закладі, оскільки медичні працівники діяли узгоджено з поліцейськими і у нього виникла до них недовіра.

З доданого до протоколу відеозапису випливає, що ОСОБА_1 дійсно у момент зупинки транспортного засобу перебував за його кермом.

Лікарі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх письмових поясненнях підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, є доведеним факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР, який покладає на водія обов`язок пройти на вимогу поліцейського медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Виникнення у водія недовіри до медичних працівників не може слугувати підставою для звільнення його від обов`язку, передбаченого п.2.5 ПДР.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння правильності висновків судді не спростовують, оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння становить окремий склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейський фактично не відсторонив його від керування транспортним засобом після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, не спростовують правильності встановлених суддею фактичних обставин адміністративного правопорушення, що виразилося у відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку.

Також є такими, що не ґрунтуються на законодавстві твердження апеляційної скарги про недопустимість письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки такі пояснення не суперечать як вимогам ч. 1 ст.251 КУпАП, так і особистим поясненням ОСОБА_1 про відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 суддею накладене з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Порушень процесуального права, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування постанови, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль