Справа № 503/1964/19
Провадження №3/503/888/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 330329 складеного 12.10.2019 року, 12.10.2019 року о 08 год. 10 хв. ОСОБА_1 по вул АДРЕСА_2 Соборній АДРЕСА_3 Кодима здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів на мікроавтобусі марки "ГАЗ 32213" д.н.з. НОМЕР_1 , без ліцензії на право провадження такої діяльності, чим порушив п. 24 ч. 1 ст. 7 абзацу першого ч. 2 ст. 9 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності". Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Вказаний протокол був складений 12.10.2019 року та надійшов до суду разом з іншими матеріалами справи 16.10.2019 року. Постановою судді Кодимського районного суду Одеської області від 17.10.2019 року вказана справа була повернута до Кодимського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області для дооформлення, оскільки в протоколі серії АПР18 №330329 складеному 12.10.2019 року, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, не було зазначено місце та час вчинення адміністративного правопорушення.

Після дооформлення справа надійшла до суду 15 листопада 2019 року. Однак, з матеріалів справи, яка надійшла до суду після дооформлення встановлено, що в матеріалах справи міститься протокол серії АПР18 №330329 складений 12.10.2019 року до якого внесені додаткові записи, які були відсутні при надходженні його до суду, а саме час та місце вчинення адміністративного правопорушення, при цьому відсутні відомості про ознайомлення ОСОБА_1 з внесеними записами.

ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що не здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів за маршрутом, а того дня перевозив людей на похорони.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності, зокрема без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, якою являється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації даної діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" визначені види господарської діяльності, які потребують обов`язкового отримання ліцензії. До вказаного переліку включено господарську діяльність по наданню послуг з перевезення пасажирів.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч. 2 цієї статті господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Підприємництво, згідно ч. 1 ст. 42 цього Кодексу - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Таким чином, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а разове вчинення будь - якої дії, не утворює складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 164 КУпАП.

До протоколу, який надійшов до суду, додані фото мікроавтобуса марки "ГАЗ 32213" д.н.з. НОМЕР_1 , які не можуть бути належними і допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки фото із зображенням автомобіля на узбіччі дороги, без розпізнавальних знаків (таблички) "перевезення" жодним чином не підтверджує обставини викладені в протоколі.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів. Однак, в протоколі та в матеріалах справи не зазначено, яким саме чином здійснювалася господарська діяльність по перевезенню пасажирів, якою була вартість послуг з перевезення та відсутні будь-які відомості чи зазначення про виявлення, вилучення під час складання протоколу коштів одержаних внаслідок можливого адміністративного правопорушення. Не надано доказів систематичності, регулярності та тривалості діяльності особи, у відношенні якої складено протокол та наявність мети - отримання прибутку.

Таким чином, відсутні будь-які докази на підтвердження вини ОСОБА_1 ..

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішенні від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Отже, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема відсутність будь-яких доказів вини ОСОБА_1 , виникає розумний сумнів з приводу достовірності відомостей, внесених у протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

На підставі наданих суду та досліджених судом документів, суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, оскільки суду не надані належні, достовірні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується органами поліції, а тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк