Номер провадження: 33/813/666/19
Номер справи місцевого суду: 520/3359/19
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Гасанової Л.Я.к., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яновського Вадима Сергійовича, потерпілого - ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси Борщова І.О. від 28.03.2019 року,

установив

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

В оскаржуваній постанові суддя районного суду зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 , 03.02.2019 року близько 03:50 год., керуючи автомобілем Porsce Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, в порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем Toyota Avensis, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Районний суд дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі наявних в матеріалах справи та додатково наданих доказах та поясненнях ОСОБА_1 , та допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 , не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилається на порушення норм матеріального права, та недоведеність обставин, на які суддя посилається у своїй постанові, на те, що ОСОБА_1 суттєво змінив свої покази, суд не звернув увагу на характер механічних ушкоджень автомобілів, апелянт також вважає, що пояснення свідка є недопустимим доказом, оскільки дані про свідка не були відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та не були долучені до протоколу, не може бути також доказом відеозапис з вуличної камери, враховуючи, що на ньому не зафіксовано подію ДТП та не ідентифіковано автомобілі, які стали учасниками ДТП.

За вказаних обставин апелянт просить скасувати постанову, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В запереченні на апеляційну скаргу адвокат Яновський В.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову Київського районного суду від 28.03.2019 року залишити без змін, посилаючись на те, висновок суду підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, оскільки відеозапис обставин, що передували ДТП, спростовує версію водія автомобіля Toyota Avensis та підтверджує пояснення ОСОБА_1 , твердження потерпілого щодо зміни показань ОСОБА_1 також не відповідають дійсності, оскільки показання ОСОБА_1 надані у судовому засіданні лише доповнюють, а не змінюють інформацію, викладену у поясненнях та у протоколі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 приймав участь у попередніх судових засіданнях та надавав пояснення по справі а також те, що участь в судовому засіданні приймає його представник, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, та заперечень на неї, допитавши свідка ОСОБА_4 , апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції - без змін виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.124 КУпАП, особа притягається до адміністративної відповідальності за порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №212679 від 03.02.2019 року водію ОСОБА_1 інкримінується порушення п.12.1, п.13.1 Правил дорожнього руху, а саме те, що він не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 .

Пунктом 12.1. Правил дорожнього руху України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

13.1. Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Янковський заперечував проти задоволення апеляційної скарги та наполягав на тому, що саме водій автомобіля Toyota Avensis ОСОБА_2 став винуватцем ДТП.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих ним як в суді першої так і в апеляційної інстанцій, вбачається, що 03.02.2019 року близько 03:30 год. керуючи автомобілем Porsche Cayenne, державний номерний знак НОМЕР_1 , він рухався по вул.Фонтанська дорога в м. Одесі зі сторони пр. Адміральський в бік 7-ї станції Фонтанської дороги, в середній смузі, не змінював напрямок руху. Перед ним на значній відстані (25- 40 м.) рухався автомобіль Toyota Avensis, державний знак, з увімкненим покажчиком повороту ліворуч і який став перестроюватися у ліву смугу але несподівано відмовився від виконання повороту ліворуч, різко змінив напрямок руху, став повертати праворуч, повернувшись у середню смугу. В цей час у правій смузі рухався інший транспортний засіб, який випереджав його автомобіль Porsche Cayenne та завадив водію автомобіля Toyota Avensis повернути направо, після чого водій автомобіля Toyota Avensis повернувся у середню полосу руху та різко загальмував, внаслідок чого він, ОСОБА_1 , щоб уникнути зіткнення, застосував екстрене гальмування, проте, цього виявилось на достатньо та відбувся удар, ОСОБА_1 вважає, що ДТП сталася саме через незрозумілі дії водія автомобіля Toyota Avensis.

В судовому засіданні також був заслуханий ОСОБА_2 водій автомобіля Toyota Avensis, який не погоджувався з постановою районного суду та наполягав на тому, що саме водій ОСОБА_1 винен у ДТП, оскільки він не дотримувався безпечного інтервалу руху.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 , який став очевидцем події, пояснив, що він, перебуваючи у вказаний час на перехресті вул. Фонтанська дорога та пров. Економічний в м. Одесі, 03.02.2019 року, побачив, як автомобіль Toyota Avensis наближався до перехрестя з увімкненим лівим поворотом, маючи намір повернути ліворуч, раптово автомобіль Toyota Avensis, повернув, увімкнув правий поворот, маючи намір повернути направо. У цей час по правій полосі їхала інша машина, тож автомобіль Toyota Avensis, раптово повернувся на середню смугу, по якій у цей час рухався автомобіль Porsche Cayenne, водій якого швидкість не перевищував. ОСОБА_5 вважає, що саме водій автомобіля Toyota Avensis своїми маневрами викликав зіткнення автомобілів.

Відповідно до п.1.4, 1.5 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 10.3 Правил дорожнього руху встановлено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Дослідивши матеріалів справи, заслухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди (в тому числі ОСОБА_2 ) та покази свідка ОСОБА_4 , апеляційний суд дійшов до переконливого висновку, що водій автомобіля Toyota Avensis ОСОБА_2 здійснював перестроювання з однієї смуги дороги в іншу, при цьому в порушенні вимог п.10.3 Правил дорожнього руху не дав дорогу транспортному засобу Porsche Cayenne під керуванням водія ОСОБА_1 , а також здійснюючи перестроювання з крайньої лівої смуги дороги в середню смугу порушив Правила дорожнього руху, адже це заборонено відповідним знаками, а тому саме порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху та здійснення ним небезпечних маневрів стали підставою зіткнення транспортних засобів.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 суттєво змінив свої покази, оскільки надані ним в судових засіданнях пояснення не протирічать його поясненням, які він надав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Також апеляційний суд вважає безпідставним посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не звернув увагу на характер механічних ушкоджень автомобілів, оскільки зазначені пошкодження, враховуючи встановлене судом здійснення апелянтом перестроювання з однієї смуги дороги в іншу, не спростовують такі висновки суду.

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно того, що пояснення свідка є недопустимим доказом, оскільки дані про свідка не були відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та не були долучені до протоколу, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки у своїх поясненнях, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 вказав на наявність свідків ДТП, свідок був попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, покази свідка, у відповідності до ст.251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, а тому відсутні підстави вважати покази свідка ОСОБА_4 недопустимим доказом.

Апеляційний суд враховує посилання апелянта на те, що не може бути доказом відеозапис з вуличної камери, враховуючи, що на ньому не зафіксовано подію ДТП та не ідентифіковано автомобілі, які стали учасниками ДТП, однак звертає увагу на те, що невинуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення підтверджується сукупністю інших належних та допустимих доказів.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що всі перелічені докази узгоджуються між собою, будь - яких сумнівів у їх належності, достовірності, допустимості і достатності у суду не виникає, в своїй сукупності вони свідчать про відсутності з боку ОСОБА_1 порушень п.п. 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху, та, як наслідок, відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки диспозицією ст.124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна, а при розгляді справи відносно ОСОБА_1 не встановлено порушень ним правил дорожнього руху, то суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в його діях складу вищезазначеного адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є законною і обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та провадження по справі про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець