Справа № 352/2234/19
Провадження № 33/4808/488/19
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря судового засідання Шандаловича А.І., Шепельова І.О., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2019 року, -

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. ОСОБА_1 визнаний винуватим за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на нього накладено 10200 грн штрафу з позбавленням на 1 рік права керування транспортними засобами, стягнуто 384 грн. 20 коп. судового збору.

1.2. Згідно оскаржуваної постанови, та протоколу про адміністративне правопорушення, 05.10.2019 року в 21 год. 00 хв по вул. Січових Стрільців в смт. Лисець ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків, результат тесту 1,33 проміле алкоголю. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за, що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вказує, на грубе порушення судом норм процесуального права. Стверджує, що:

- висновок суду про його неявку в судове засідання 20.11.2019 року не відповідає дійсності, оскільки саме в той день ним особисто було подано відповідне заперечення через канцелярію суду, що підтверджується відповідним штампом суду. На розгляд своєї справи він очікував в приміщенні суду, однак головуючий у справі суддя розглядав іншу справу, судове засідання в якій затягнулось;

- газоаналізатор Драгер Алкотест 6810 за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння, відсутній в державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дія свідоцтва про його реєстрацію закінчилася ще в 10.02.2015 року, а тому його показники не можуть вважатися допустимим доказом;

- жодної копії роздруківки Драгеру Алкотест, акту огляду, і направлення на проходження огляду в закладі медичної охорони, йому не було вручено на місці;

- у направленні на проведення огляду у ОНД в м. Івано-Франківську, інспектором патрульної поліції в графі огляд, зазначено, що «огляд не проводився», в той же час, зазначено які ознаки алкогольного сп`яніння були виявлені під час огляду. За таких обставин вказана інформація є суперечливою;

- в поясненнях свідків зазначені результати Драгеру 1,22 % проміле, в той час як в роздруківці Драгеру 1,33 % проміле;

- 15.11.2019 року судом було задоволено його клопотання про виклик свідків, однак повістки свідками були отримані тільки 22.11.2019, вже після судового розгляду справи, який відбувся 20.11.2019 року;

У зв`язку з суттєвими процесуальними порушеннями під час оформлення працівниками патрульної поліції матеріалів, та неповнотою судового розгляду, не з`ясування всіх фактичних обставин справи, та неналежним дослідженням всіх доказів, ОСОБА_1 просив оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати.

3. Позиції сторін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з указаних у ній мотивів. Додав, що пив пиво, але безалкогольне.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Норми.

За п. 2.9 „а ПДР України водієві заборонено керувати транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння.

Приписом ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

4.2. Факти і докази.

4.2.1. Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в апеляційному суді показали, що є товаришами ОСОБА_1 , були разом із ним в автомобілі. Під час руху відмовили гальма і автомобіль заїхав у паркан. Невдовзі прибули працівники поліції. ОСОБА_1 запропонували пройти тест на газоаналізаторі. Він подув і поліцейський сказав, що ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння. Їм результатів не показували, а вони підписали пояснення під диктовку працівника поліції. Щоб ОСОБА_1 вживав алкоголь вони не бачили і запаху алкоголю від нього не чули. Зовні він поводив себе як твереза людина.

4.2.2. У переглянутому відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на газоаналізаторі «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 не заперечував, і за результатами проходження такого огляду прилад «Драгер» показав 1.33% вміст проміле алкоголю. Вказаний факт підтверджується роздруківкою тесту, що міститься в матеріалах справи.

4.3. Оцінки.

4.3.1. Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 показали про добровільне проходження тесту ОСОБА_1 . Їх твердження про те, що вони не бачили його результати спростовані їх поясненнями, які підписані власноруч. Із цього слід зробити висновок, що згода ОСОБА_1 на проходження тесту була добровільною і безумовною, порушень процесуальних норм поліцейськими не допущено. Те, що свідки не відчували запаху алкоголю від ОСОБА_1 ніяк не міняє об`єктивних показників газоаналізатора.

4.3.2. Роздруківка тесту газоаналізатора вказує на те, що він був належно відкалібрований (02.10.2019) і тому його показники не можуть уважатися недостовірними. Невідповідності в поясненнях свідків (1, 22%) і показниках газоаналізатора (1, 33%) не спростовують факту перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння і пояснюються помилкою, яка на вирішення питання вини в конкретних обставинах цієї справи не впливає.

Окрім того, добровільність проходження тесту в присутності свідків та його результат 1,33 % зафіксовано на відео.

Тому, не було потреби проходити огляд в медичному закладі, позаяк тест було проведено добровільно і незгоди з його результатами ОСОБА_1 не висловив.

4.3.3. Щодо неможливості використання газоаналізатора через відсутність сертифікату.

Газоаналізатори «Drager Alcotest» входять в перелік, затверджених Наказом Держлікслужби зареєстрованих медичних виробів, вони сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію № 14455/2014 внесені до відповідного Державного реєстру і дозволені для застосування на території України.

В інформаційному листі Міністерства охорони здоров`я України Українського медичного центру сертифікації від 18.01.2018 року за № 45 вказано, що використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest», виробництва Drager Safety AG & CO KGaa (Germany), які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 року по 19.02.2015 року є можливим за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Тому заперечення апеляції щодо належності газоаналізатора слід відхилити.

4.3.4. ОСОБА_1 ствердив також, що прибув у суд, але в засідання його не покликали. В якості доказу вказав на свої заперечення, які були подані ним у день судового засідання. Однак, згідно штампу вхідної кореспонденції, такі заперечення були надані вже після судового розгляду, про, що є відповідна відмітка з часом їх подання. Більше того, на поданому документі, відповідальним працівником суду зроблено письмове застереження, де констатовано факт, що такі заперечення були подання після судового розгляду. Даних які б викликали сумнів у достовірності зазначеної інформації, у суду немає. З цих підстав наведені доводи апеляційної скарги до уваги взяті бути не можуть.

4.4. Із наведеного слідує висновок, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджено об`єктивними доказами. Підстав уважати їх недостовірними немає, вони узгоджені між собою і сукупно поза розумним сумнівом підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як це і було констатовано судом першої інстанції.

5. Рішення.

За таких обставин, слід дійти висновку, що порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративні правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, не встановлено.

Підстав для скасування постанови судді немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв

Згідно з оригіналом

Суддя А.Ю. Малєєв