Справа №: 148/1140/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької облас

В складі головуючого судді: Ковганича С.В.

при секретарі Мрочко Т.О.

за участю прокурора Гаврилюка В.В.

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 31.05.2019, ОСОБА_1 , будучи звільнений21.12.2018, з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів влади Кинашівської сільської ради, будучи відповідно до підпункту «в» пункту і частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу першого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», 21.03.2019, тобто не своєчасно, без поважних причин подав декларацію суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2018 по 21.12.2018, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні вини у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що починаючи з 2015 року по 05 жовтня 2018 року працював на посаді заступника Кинашівського сільського голови з питань діяльності виконавчих органів. В період з 15.09.2018 по 02.10.2018 хворів та перебував на амбулаторному лікуванні в Кинашівській амбулаторії загальної практики сімейної медицини та на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні Тульчинської ЦРЛ. 05.10.2018 розпорядженням сільського голови Кинашівської сільської ради його звільнено з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів за прогул без поважних причин 20 та 21 вересня 2018 року, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає розпорядження № 2б про його звільнення з посади заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням процедури. В зв`язку з чим, звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Кинашівської сільської ради про визнання незаконним розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Він знав, що будучи суб`єктом декларування згідно Закону, має подавати електронну декларацію при припиненні діяльності, пов`язаної з виконанням функції держави у день припинення таких повноважень, проте декларацію не подав з тої причини, що звільненим себе не вважав, окрім того чекав рішення суду, де оскаржується його звільнення. 19.02.2019 рішенням Вінницького окружного адміністративного суду його позов задоволено частково. Розпорядження голови Кинашівської сільської ради № 2б від 05.10.2018 про його звільнення скасовано, а звільненим його вважати 21.12.2018. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупції відносно нього є незаконним та безпідставним, оскільки його звільнення оскаржувалось у судовому порядку. Повний текст судового рішення від 19.02.2019 був виготовлений 01.03.2019 після отримання повного тексту рішення суду він дізнався, що 21.12.2018 на сесії Кинашівської сільської ради прийнято рішення про його звільнення. В зв`язку з чим декларації типу «перед звільненням» за період з 01.01.2018 по 21.12.2018, та «щорічну» за 2018 рік були подані 21.03.2019, так як Законом передбачено, якщо припинення діяльності відбулося за ініціативи роботодавця, то декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів, з дня коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення. Крім того вказав, що умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, він не мав, його діями не було завдано шкоди державі чи будь-чиїм правам та інтересам, а тому вважає, що в його діях відсутній склад вищевказаного правопорушення в зв`язку з чим провадження по справі відносно нього підлягає закриттю.

Прокурор у судовому засіданні обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, просив суд визнати його винним у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків з огляду на наступне:

Рішенням 20 сесії 6 скликання Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 492 від 22.03.2013 «Про затвердження заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів влади» ОСОБА_1 призначено на посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів влади.

Згідно розпорядження Кинашівської сільської ради № 2 б від 05.10.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 » заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів влади, ОСОБА_1 звільнено з займаної посади, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до копії трудової книжки та оглянутого в судовому засіданні оригіналу, встановлено наявний запис про звільнення ОСОБА_1 із посади, датований 05.10.2018.

Протоколом 31 сесії 7 скликання Кинашівської сільської ради, від 21.12.2018 прийнято рішення № 400 «Про внесення змін до складу виконавчого комітету Кинашівської сільської ради». Зазначеним рішенням затверджено розпорядження сільського голови ОСОБА_2 . № 2 б від 05.10.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Згідно витягу з книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них Кинашівської сільської ради, трудову книжку ОСОБА_1 отримав 29.11.2018, де зазначено, що ОСОБА_1 звільнено 05.10.2018 (а.с.74).

Відповідно до копії рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 позов ОСОБА_3 задоволено частково, а саме розпорядження голови Кинашівської сільської ради №2б від 05.10.2018 про його звільнення скасовано, а звільненим ОСОБА_1 вважати 21.12.2018 (а.с.144-153).

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, КУпАП передбачає лише дві форми вини: умисел або необережність.

Згідно п.1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції в Україні» корупційне правопорушення це умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 ч.1 КУпАП ).

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисно або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи з аналізу зазначених норм Закону, адміністративне правопорушення, передбачене 172-6 ч. 1 КУпАП ( глава 13-А Адміністративні корупційні правопорушення) повинно характеризуватися лише умисною формою вини, а вчинення цих діянь через необережність, в тому числі і внаслідок недбалого ставлення особи до своїх обов`язків виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В п.2 роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017 зазначено, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації суб`єктами вказаного правопорушення.

ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за ч.1ст.172-6 КУпАП згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки на момент звільнення займав посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів влади Кинашівської сільської ради Тульчинського району.

Для кваліфікації діяння за ст. 172-6 ч.1 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 №3, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнаватися про таке припинення.

Як встановлено судом, датою офіційного звільнення, яка відображена в трудовій книжці ОСОБА_1 є 05.10.2018.

Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, враховуючи, що звільнення відбулось з ініціативи роботодавця, декларацію останній мав би подати не пізніше 29.10.2018.

Однак, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, останньому інкримінується несвоєчасна подача декларації при звільненні його 21.12.2018.

Разом з тим, рішенням 31 сесії Кинашівської сільської ради 7 скликання від 21.12.2018 № 400 затверджено розпорядження сільського голови ОСОБА_2 . № 2-б від 05.10.2018 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

В матеріалах справи наявний лист про повідомлення ОСОБА_1 від 21.12.2018 про його звільнення. Але жодних доказів на підтвердження того, що вказане повідомлення направлялось останньому, в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 він вважав своє звільнення від 05.10.2019 не законним, в зв`язку з чим оскаржував його в судовому порядку, після постановлення рішення в строк подав декларацію.

Однак, суд зазначає, що вказані доводи суперечать вимогам Закону України «Про запобігання корупції», де відсутні підстави не подання декларації в зв`язку з тим, що особа вважає своє звільнення незаконним.

Разом з тим, як зазначалось вище в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 дізнався про своє звільнення 21.12.2018, а його доводи, що він про таке звільнення дізнався з рішення суду, наявними в матеріалах справи доказами не спростовуються.

З огляду на викладене, органом, яким складався протокол про адміністративне правопорушення, достеменно мало б бути встановлено про дату звільнення особи та коли дана особа дізналась про таке звільнення. При цьому в провину ОСОБА_1 не інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, щодо неподання декларації, при його звільненні 05.10.2018, яке як вбачається із запису в трудовій книжці, є датою його офіційного звільнення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 був обізнаний про своє звільнення саме 21.12.2018, в матеріалах справи відсутні, і при цьому діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні.

Вказані обставини також підтверджуються доводами ОСОБА_1 , який вказав, що після отримання рішення суду, в якому зазначено дату його звільнення 21.12.2018, ним було подано відповідні декларації в строк 20 днів, як того вимагає законодавство.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з аналізу норм ст. 7, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, п. п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 6 ст. 126 Конституції України, постанови Верховного Суду від 11.04.2018 року і в розумінні цих норм права вбачається, що ОСОБА_1 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, при інкримінованому йому правопорушенні щодо неподання декларації при його звільненні 21.12.2018, за викладених вище обставин.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ч. 7 ст. 126 Конституції України, ст. 7, 9, 10, 11, 247, 283-285 КУпАП, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції»,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: