КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/410/2019 Суддя у першій інстанції: Рудюк О.Ю.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника Семиполець В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого директором ООО ЦОФ «Розсипнянська», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року та закрити провадження по справі.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що судом першої інстанції не було з'ясовано всі обставини справи, зокрема не було допитано працівників поліції.

Також апелянт наголошує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не уточнено суть правопорушення, а саме чи було керування автомобілем в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, тобто викладена в протоколі суть правопорушення, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того апелянт зазначає, що суд першої інстанції в постанові вказав на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, чим вийшов за межі своєї компетенції та змінив викладену суть правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його захисника Семиполець В.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити її повністю, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАПапеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.7 КУпАП Україниніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 20 вересня 2018 року о 17 год. 30 хв. керував автомобілем Hyundai н/з НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Затишна, 1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, неприродне поблідніння шкіри обличчя. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога по вул. Визволителів, 6 в м. Києві, за результатами якого ОСОБА_3 перебуває в стані наркотичного сп'яніння (стимулятори), чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Відповідно до вимог п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Перевіривши доводи апелянта, вважаю, що судом першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 102340 від 20 вересня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_3 20 вересня 2018 року о 17 год. 30 хв. керував автомобілем Hyundai н/з НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Затишна, 1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, неприродне поблідніння шкіри обличчя. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога по вул. Визволителів, 6 в м. Києві, за результатами якого виявлено перебування ОСОБА_3в стані наркотичного сп'яніння (стимулятори);

- висновком КМНКЛ «Соціотерапія» з виявленням позитивного результату, а саме перебування у стані наркотичного сп'яніння під дією стимуляторів.

- долученим відеозаписом із нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, з якого вбачається, що інспекторами були дотриманні вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в цій частині суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2018 року серії БД № 102340, ОСОБА_3 20 вересня 2018 року о 17 год. 30 хв. керував автомобілем Hyundai н/зНОМЕР_1 в м. Києві по вул. Затишна, 1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, неприродне поблідніння шкіри обличчя. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога по вул. Визволителів, 6 в м. Києві, за результатами якого виявлено перебування ОСОБА_3в стані наркотичного сп'яніння (стимулятори);

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським роти №1 батальйону №3, полку №2 УПП в м. Києві ДПП капралом поліції Сингаєвською О.В., підписаний нею, та ОСОБА_3, без будь яких зауважень.

Даному протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, дано оцінку судом першої інстанції, та як вбачається з нього він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та містить кваліфікуючі ознаки правопорушення та суть правопорушення, яке було вчинено ОСОБА_3, тому доводи апелянта в цій частині вважаю безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Стосовно доводів апелянта, що судом першої інстанції не було з'ясовано всі обставини справи, зокрема не було допитано працівників поліції, слід зазначити наступне.

Відповідно до норм статтей 272, 278-279 КУпАП не передбачено обов'язкової участі поліцейських та свідків при розгляді справ про адміністративні правопорушення, а відтак доводи апеляційної скарги щодо не виклику поліцейських в судове засідання є необґрунтованими.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Твердження ОСОБА_3, що судом першої інстанції не було з'ясовано всі обставини справиє безпідставними, оскільки спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та спрямовані вони на уникнення від відповідальності за фактично скоєне діяння.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_3 містять ознаки саме такого правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судом першої інстанції прийнято законне рішення щодо винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших переконливих доводів, які були би підставою для скасування постанови Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року, апелянтом не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування чи зміни постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року- без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.В. Фрич