ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1793/19 Суддя суду 1 інстанції: Курило В.О.
Провадження № 33/818/1049/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення йому процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 квітня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1964 року народження, громадянин України, мешканець м. Харкова,

- притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судом встановлено, що 09.02.2019 року о 15 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, вул. В. Бугрименка, 104, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Corolla», державний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечної швидкості, безпечного інтервалу при зустрічному роз`їзді та здійснив наїзд на автомобіль «ВАЗ-217030», державний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та їх власникам завдано матеріальних збитків.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова підлягає скасуванню з підстав судом не з`ясовано всіх обставин по справі та не надано їм належної оцінки.

Разом з тим ОСОБА_1 просить поновити йому строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки в судовому засіданні участі не приймав копію постанови не отримував, про винесену постанову дізнався 29.07.2019 року під час його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000086, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи ОСОБА_1 вважаю, що підстави для задоволення клопотання відсутні, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 25 квітня 2019 року ОСОБА_1 не був присутнім, що вбачається зі змісту судової постанови та на чому він сам наголошує в апеляційній скарзі.

Між тим, посилання апелянта на порушення його прав передбачених ст.268 КУпАП не спроможні, так як суд першої інстанції вчинив всі необхідні дії для виконання вимог ст.277-2 КУпАП з метою повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, а саме направляв рекомендовані повідомлення на адресу, яка зазначена в протоколі. Дані повідомлення повертались з приписом, що адресат продав будинок.

В подальшому суд направляв повідомлення на нову адресу ОСОБА_1 (а.с. 14-16).

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції вжив всіх можливих засобів для того, щоб в належний спосіб сповістити правопорушника про час та місце розгляду справи, а останній ці сповіщення ігнорував.

Європейський суд з прав людини в своїх рішенням, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Розгляд справи в апеляційному суді неодноразово переносився, оскільки незважаючи на неодноразові судові виклики як рекомендованою кореспонденцією так і простою апелянт не прибував до суду.

Засоби телефонного зв`язку ОСОБА_1 ніде не зазначені.

Однак, до апеляційного суду, як і до суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився.

Таким чином ОСОБА_1 не позбавлений був обов`язку цікавитись щодо того, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, отже нехтування ним своїми процесуальними обов`язками об`єктивними причинами не обумовлено, а тому апеляційний суд вважає такі дії позицією захисту направленою на уникнення від відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення.

Також, посилання ОСОБА_1 на той факт, що про винесену постанову дізнався 29.07.2019 року під час його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000086, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України не підтверджені матеріалами справи.

ОСОБА_1 до апеляційної скарги додано неякісну копію постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 квітня 2019 року, з якої неможливо розібрати її текст та з якої справи вона була відксерокопійована.

Тому посилання ОСОБА_1 про те, що про винесену постанову дізнався 29.07.2019 року під час його ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000086, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України належним чином не підтверджено.

Викликаний неодноразово до апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, а тому не підтверджено обставини отримання оскарженої постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Отже, закон пов`язує строк внесення апеляції на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою коли отримано повний текст постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

Звернувшись до апеляційної інстанції лише 05 серпня 2019 року з апеляційною скаргою, в якій міститься клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 квітня 2019 року ОСОБА_1 не зазначив жодної обставини, яка б об`єктивно свідчила про пропуск цього строку з поважної причини.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Нехтування апелянтом протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги, об`єктивними причинами не обумовлено, і в його клопотанні про наявність таких причин дані відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення клопотання про поновлення процесуального строку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Апеляційну скаргу разом з доданими матеріалами повернути ОСОБА_1 через суд першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду Я.В. Чопенко