Провадження № 3/219/4909/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 грудня 2019 року Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від виконуючого обов`язки заступника начальника начальника управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

01.12.2019 посадовою особою старшим оперуповноваженим з ОВС УОЗ на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області Байкевичем Р.Й. складено протокол про адміністративне правопорушення серії № 0982 про те, що ОСОБА_1 01.12.2019 о 09.30 год., рухаючись на автомобілі марки «Мерседес-Віто», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, був затриманий на КПВВ «Майорське», що розташоване на автодорозі м. Бахмут м. Горлівка. Садовий М.В. рухався з м. Донецька до м. Бахмут із пасажирами у кількості 8 осіб. Вартість проїзду за маршрутом м. Донецьк - м. Бахмут через КПВВ «Майорське» становить 500 грн. з одного пасажира. Таким чином, ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме здійснював перевезення пасажирів за допомогою автомобіля з м. Донецьк до м. Бахмут, за грошову винагороду, та надавав послуги з перевезення, чим здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Вказано, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Особу правопорушника встановлено на підставі паспорта № НОМЕР_1 , йому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив суду про те, що він не займається перевезенням пасажирів. Справу просив провадженням закрити.

Суд, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх на відповідність вимогам Кодексу про адміністративні правопорушення України, встановив наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Статтею 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено терміни, що вживаються у тексті Закону: згідно пункту 1) без ліцензій на діяльність - провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії на його провадження, у тому числі провадження ліцензіатом частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, іншої, ніж та, на яку йому надано ліцензію 5) ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню; 6) ліцензування - засіб державного регулювання провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, спрямований на забезпечення реалізації єдиної державної політики у сфері ліцензування, захист економічних і соціальних інтересів держави, суспільства та окремих споживачів.

Згідно п.24 ст.7 Закону, що встановлює перелік видів господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Тобто, Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», на порушення якого ОСОБА_1 , посилається особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, стосується суб`єктів господарської діяльності.

Тлумачення господарської діяльності визначено ч.1 ст.3 Господарського Кодексу України: під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Ознаками господарської діяльності є, зокрема, систематичність.

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Отже, однією з основних ознак підприємництва є систематична господарська діяльність з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 55 того ж Кодексу визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Ними є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Під час розгляду справи суду не надано належних доказів та судом не встановлено систематичності здійснення ОСОБА_1 пасажирських перевезень за визначену плату, тобто, в його діях відсутні ознаки господарської діяльності, яка є підставою для одержання ним ліцензії на провадження діяльності, пов`язаної з перевезенням пасажирів.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що ОСОБА_1 зареєстрований як підприємець, що зобов`язує його мати ліценцію на провадження такого виду господарської діяльності, як перевезення пасажирів, та здійснює систематично таку діяльність, з чого випливає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, якими підтверджується те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП за конкретних передбачених законом по даній статті обставин, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях повного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Автомобіль марки «Мерседес-Віто»,білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2004 року випуску, який знаходиться на відповідальному зберіганні, згідно акту прийому-передачі на відповідальне зберігання товарно-матеріальних цінностей від 01.12.2019 року у ОСОБА_1 , залишити ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. В.Шевченко