Справа № 163/747/18 Провадження №33/802/40/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ст.471 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю представника митниці Пікалюка М.С., розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку та апеляційну скаргу захисника на постанову судді Любомльського районного суду від 07 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Любомльського районного суду від 07 вересня 2018 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, провадження у справі за ст.472 МК України закрито на підстав п.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції захисник ОСОБА_4 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ'єктивно з'ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.471 МК України. Вказує, що про розгляд справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 не було відомо, він перебував за кордоном та подавав клопотання про відкладення судового засідання, у зв'язку з чим було грубо порушено право на захист, оскільки розгляд відбувся за його та захисника відсутності. Просить поновити пропущений строк та скасувати оскаржуване рішення в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України.

ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 повідомлені про час та місце розгляду скарги, проте в судове засідання вони не з'явилися, що не перешкоджає його розгляду.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митного органу, який просив відмовити в поновленні строку та залишити постанову суду першої інстанції без змін, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та захисники, з якими він почергово укладав договори, неодноразово належним чином повідомлялися про розгляд справи, однак кожного разу подавали клопотання про відкладення.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Останнім днем подачі апеляційної скарги було 17 вересня 2018 року.

Захисник ОСОБА_6 ознайомившись 21 вересня 2018 року з текстом рішення того ж дня подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу.

Разом з тим, постановою судді апеляційного суду від 19 листопада 2018 року захиснику ОСОБА_6 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови, оскільки строк апеляційного оскарження пропущений без поважних причин.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та оскільки апеляційна скарга повторно подана до суду 29 листопада 2018 року новим захисником ОСОБА_4, на глибоке переконання суду, строк апеляційного оскарження пропущений без поважних причин.

У відповідності до ст.294 КУпАП, апеляційна скарга, яка подана після закінчення строку на оскарження повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні цього строку відмовлено.

З урахуванням наведеного, оскільки суд відмовляє в поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляцію захисника ОСОБА_4 необхідно повернути скаржнику.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити захиснику ОСОБА_4 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду від 07 вересня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк