Провадження № 33/824/3204/2019 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілого ОСОБА_2 ,

свідка ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, 06.05.2019 водій ОСОБА_1 о 06 год. 40 хв. в м. Києві, по вул. Вокзальна,1, керуючи автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 не вжив заходів, не був уважним та під час керування відволікся від керування транспортним засобом, чим спричинив самовільний рух автомобіля та здійснив зіткнення з авто «Mersedes» д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило механічні пошкодження та матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3 (б), 12.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 15.07.2019 та ухвалити нову постанову, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що він не погоджується з постановою суду першої інстанції, вину свою не визнає, вважає, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки суперечать фактичним обставинам справи. Вважає, що суддя, всупереч вимогам ст.252 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, постанова є незаконною, необґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 зазначає, що 06.05.2019 він приїхав до Вокзальної площі, припаркувався на пару хвилин, потім знову почав рух і в цей час до нього підбіг не знайомий чоловік, який відкривши водійські двері його авто насильно намагався витягнути останнього з салону автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_1 втратив можливість керувати автомобілем і некерований транспортний засіб покотився та здійснив зіткнення з автомобілем «Mersedes» д.н.з. НОМЕР_2 . Після зіткнення автомобілів незнайомець сів у свою машину та почав тікати, однак свідки допомогли його зупинити. Свідків було три чоловіка. Побачивши всю ситуацію, прохожий ОСОБА_3 також прийшов на допомогу та допоміг зупинити водія автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 , що він не втік. ОСОБА_1 одразу ж викликав працівників патрульної поліції. Однак, втримати незнайомця останньому не вдалося і він втік до приїзду працівників патрульної поліції.

Також, апелянт звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_3 дав пояснення працівникам патрульної поліції. Також його пояснення були зафіксовані на нагрудну камеру працівника поліції, однак в суді першої інстанції йому було відмовлено в задоволенні клопотання про допит вищезазначеного свідка, який бачив всю ситуацію та допомагав йому утримувати незнайомця.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що пояснення водія автомобіля Mersedes» д.н.з. НОМЕР_2 , не відповідають дійсності.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду залишити без змін,

пояснення свідка ОСОБА_3 ,

перевіривши матеріали адміністративного провадження, приходжу до наступних висновків.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Відповідно до п.п. 1.3-1.5 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих правил.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 2.3 б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як убачається з матеріалів справи, суддя першої інстанції всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм правильну оцінку.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суд дав належну оцінку доказам по справі та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №125977 від 06.05.2019 року (а.с. 1), схемою ДТП (а.с. 2), письмовими поясненнями обох водії після дорожньо-транспортної пригоди (а.с.3,4) та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Доводи ОСОБА_1 про те, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась не по його вині, а в зв`язку з тим, що невідомий чоловік, відкривши водійські двері його авто насильно намагався витягнути ОСОБА_1 з салону автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_1 втратив можливість керувати автомобілем і некерований транспортний засіб покотився та здійснив зіткнення з автомобілем «Mersedes» д.н.з. НОМЕР_2 - є безпідставними, оскільки водій, перебуваючи за кермом автомобіля повинен неухильно дотримуватись вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 б ПДР України, що в даному випадку водієм ОСОБА_1 зроблено не було.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції допустив неповному судового розгляду, не допитавши свідка ОСОБА_3 , що потягнуло за собою ухвалення незаконного рішення - також є безпідставними, оскільки пояснення даного свідка, які він надав в суді апеляційної інстанції, не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що дана дорожня транспортна пригода відбулась по вині водія ОСОБА_1

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено. Як вбачається з письмових пояснень апелянта, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та доводів самої скарги, він фактично визнав, що саме під його керуванням автомобіль «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем «Mersedes» д.н.з. НОМЕР_2 , доводи ОСОБА_1 про наявність вини якогось незнайомого чоловіка в даному випадку не мають значення, так як встановлено вину у вчиненні порушення саме з боку ОСОБА_1 , що не звільняє його від відповідальності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Солом`янськиv районним судом м. Києва повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Вид та розмір стягнення накладено судом у відповідності з вимогами ст.ст.23,33 КУпАП.

Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування чи зміни не встановлено, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко