ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/2381/19 Головуючий в 1 інст. Гнатюк О.М.
Провадження №33/807/397/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.ст.183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністравтине правопорушення, - ОСОБА_1 , державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпровського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Накопії С.Б., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою останнього на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КпАП України та накладено на нього стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк сто двадцять годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою суду, відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення № 53684203 від 27 березня 2019 року, відповідно до якого встановлено, що на підставі розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 березня 2019 року ОСОБА_1 має заборгованість, сукупний розмір якої з моменту пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання складає 58289,84 грн, що перевищує суму відповідних платежів за два роки.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення а саме - несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що зі змісту протоколу вбачається, що період заборгованості з квітня 2011 року по березень 2019 року, виник до набрання ст.183-1 КУпАП чинності. Тобто період часу несплати аліментів особою до вступу в дію закону про встановлення адміністративної відповідальності за несплату аліментів не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, за умови притягнення до адміністративної відповідальності, а несплата аліментів до 06 лютого 2018 року не може кваліфікуватися за ст.183-1 КУпАП. Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам за період з 01 лютого 2018 року по 20 червня 2019 року, переплата по аліментам складає 9753,30 грн, яка міститься в матеріалах справи. Він своєчасно сплачує аліменти на дитину згідно з рішенням суду по справі №2-2358/11 у розмірі, що не нижче ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; державного виконавця, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, - Накопію С.Б., яка заперечувала проти доводів, викладених в апеляційній скарзі; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, з огляду на таке.

Статтею 183-1 КУпАП встановлена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

В той же час, в самому протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , відомості стосовно періоду, у який виникла заборгованість зі сплати аліментів, та коли пред`явлено виконавчий документ до примусового виконання, відсутні, отже в протоколі неналежним чином сформульована суть правопорушення, що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та лишилося поза увагою суду першої інстанції при підготовці справи до розгляду.

До протоколу про адміністративне правопорушення доданий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період, починаючи з 29 квітня 2011 року по 28 лютого 2019 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано враховував період, починаючи з 28 лютого 2018 року по 28 лютого 2019 року, оскільки закон, яким введено адміністративну відповідальність за вищевказані дії, вступив в законну силу 06 лютого 2018 року.

Проте, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 пояснив, що у період з 11 грудня 2017 року по 12 червня 2018 року він проходив курс лікування від тяжкої хвороби та не мав можливості сплачувати аліменти, оскільки витрачав кошти на лікування.

На підтвердження вказаного ОСОБА_1 надано довідку КНП «Міська лікарня №3» від 06 серпня 2019 року, згідно з якою, останній протягом 6 місяців у період з 11 грудня 2017 року по 12 червня 2018 року дійсно проходив курс лікування у зазначеному медичному закладі з приводу певної хвороби.

Суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 та викладені обставини лишились не з`ясованими.

В той же час, з врахуванням вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку про те, що періодом, який повинен братися для встановлення розміру заборгованості по сплаті аліментів у даній справі є період з липня 2018 року по лютий 2019 року, коли ОСОБА_1 об`єктивно мав можливість сплачувати аліменти.

Так, згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, у вказаний період сума аліментів, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 , складала 17709,61 грн (1991,79х3+2340,01х4+2374,20) (а.с.16-18).

Проте, у зазначений період ОСОБА_1 сплачено аліменти: у жовтні 2018 року 1000,00 грн; листопаді 2018 року 1000,00 грн; грудні 2018 року 2400,00 грн; січні 2019 року 4000,00 грн; лютому 2019 року 3000,00 грн., а всього на суму 11400,00 грн (а.с.41-43).

Таким чином, розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 28 лютого 2019 року становить 6309,61 грн, що не перевищує суму відповідних платежів за встановлені шість місяців.

Відповідно, в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

Оскільки суд першої інстанції всіх обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, оскаржувану постанову не можна визнати законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, вказана постанова підлягає скасуванню.

Оскільки апеляційним судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, скасовуючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що щомісячним обов`язковим платежем зі сплати аліментів для нього є 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на думку суду апеляційної інстанції, є помилковими, з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Як зазначила в судовому засіданні апеляційної інстанції державний виконавець Накопія С.Б., заборгованість ОСОБА_1 за аліментами нею визначалась виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, як передбачено статтею 195 Сімейного кодексу України. ОСОБА_1 до ВДВС з приводу некоректного обчислення розміру заборгованості по аліментам не звертався, будь-яких скарг на дії державного виконавця не подавав в установленому законом порядку.

Доводи державного виконавця Накопії С.Б. ніким не спростовані.

Враховуючи викладене, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП, скасувати, та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 334/2381/19