Номер провадження: 33/813/15/19
Номер справи місцевого суду: 521/8603/18
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н.Л.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

його представника - адвоката ОСОБА_3,

іншого водія ОСОБА_4,

представника Представництва АС «Гріндекс» - адвоката Андрушкевич Т.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеси, громадянина України, працюючого охоронцем ТОВ «Центр безпеки Слов'яни», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців; стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмір 352,40 гривень.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.05.2018 року близько 18 години 50 хвилин, керуючи автомобілем Volkswagen Passat д/н НОМЕР_2 по вул. Багрицького, 42 в м. Одесі, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Весняна, не надав переваги в русі транспортному засобу Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі по вул. Весняна, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР). В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортні засоби отримала механічні пошкодження.

Не погоджуючись із вказаною постановою,13.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року, призначити транспортно-трасологічну експертизу та притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №084957 від 11.05.2018 року (а.с. 1), схемою місця ДТП (а.с. 2), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_4

Зазначені докази були досліджені судом першої інстанції і їм була дана відповідна оцінка суддею, який обґрунтовано визнав їх допустимими, достовірними і достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком судді суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, пункт 16.11. ПДР встановлює, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на невідповідність даних про подію ДТП, зазначених у протоколі та відображених на схемі місця ДТП, реальним обставинам справи. Так, апелянт зазначає, що рухаючись на автомобілі Volkswagen Passat д/н НОМЕР_2, по вул. Багрицького в бік вулиці Єфімова у м. Одесі, переконавшись у безпеці дорожнього руху, виїжджаючи на вільне перехрестя у бік вулиці Весняної, вже при закінченні маневру зліва від себе побачив автомобіль Chevrolet Aveo, що швидко рухався по вул. Весняній у бік вулиці Бреуса. Після цього він відчув сильний удар автомобіля Chevrolet Aveo у задню частину свого автомобіля на перехресті зустрічної по відношенню до його смуги руху вул. Весняної при в'їзді на перехрестя правої смуги вулиці Багрицького в сторону вулиці Єфімова, куди й рухався автомобіль під його керуванням.

Разом з тим, матеріали справи містять пояснення ОСОБА_2, надані відразу після вчинення ДТП, де останній зазначив, що рухався на автомобілі Volkswagen Passat по вул. Весняній у напрямку вулиці Бреуса, де на перехресті вул. Багрицького здійснював поворот вліво на вул. Багрицького, в результаті чого отримав удар у задню частину автомобіля, після чого автомобіль розвернуло і він відкотився назад.

На думку апеляційного суду, показання ОСОБА_2, які ним надані суду апеляційної інстанції, про те, що він перед перехрестям зупинився, щоб впевнитись, що по головній дорозі не було інших транспортних засобів, як того вимагав знак 2.1 «Дати дорогу», є безпідставними, і спростовуються наявними у справі доказами.

Так, із матеріалів справи і фотографій, які маються в ній, вбачається, що на перехресті він рухався з великою швидкістю, оскільки після зіткнення-дотику з автомобілем під керування ОСОБА_4, його автомобіль Volkswagen Passat д/н НОМЕР_2 ще фактично проїхав 15,6 метрів по вул.Багрицького (2,7м + 12,9 м, див. схему ДТП (а.с.2), після чого вказаний автомобіль розвернуло на 180 градусів.

В свою чергу, автомобіль Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, під керуванням ОСОБА_4, зразу після зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2, зупинився фактично на тому ж перехресті.

Зазначені обставини свідчать про те, що автомобіль Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1, під керуванням потерпілої ОСОБА_4, рухався по головній дорозі з невеликою швидкістю, а автомобіль Volkswagen Passat д/н НОМЕР_2, під керуванням правопорушника ОСОБА_2, без зупинки перед знаком 2.1 «Дати дорогу», на великій швидкості виїхав із другорядної дороги на перехресті із головною дорогою, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_4, тобто фактично «пролітав» вказане перехрестя.

У зв'язку з цим, після зіткнення його автомобіль «пролетів» ще більше 15 метрів, його розвернуло на 180 градусів, після чого він зупинився, в той час як автомобіль під керуванням ОСОБА_4 зразу зупинився на перехресті.

Про зазначені обставини також свідчить те, що в автомобілі Volkswagen Passat д/н НОМЕР_2, під керуванням правопорушника ОСОБА_2, пошкоджена лише задня ліва частина кузова, в той час, як в автомобілі Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1, під керуванням потерпілої ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, була пошкоджена вся передня частина бампера і кузова автомобіля (а.с.36-39).

Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що знак 2.1 ПДР «Дати дорогу», зобов'язував ОСОБА_2 у всякому разі впевнитись у томі, що проїзд ним перехрестя з головною дорогою, не завдасть перешкод іншим транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі і тільки після цього проїзжати перехрестя.

Однак, правопорушник ОСОБА_2 грубо порушив вищевказані ПДР, що призвело до ДТП, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби, як Volkswagen Passat д/н НОМЕР_2, так і Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_1.

Невизнання своєї вини і надання показань, які не підтверджені іншими доказами, які маються в матеріалах адміністративної справи і показанням потерпілої ОСОБА_4 свідчать про намагання ОСОБА_2 ввести суд в оману і ухилитися від адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, що є недопустимим.

Доводи апелянта про те, що відеозапис із пристрою GPS, наданий ОСОБА_4 (а.с.43), є неналежним доказом по справі, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення він не був зазначений, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що суперечать ст.251 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що вина ОСОБА_2 підтверджується не вищевказаним відеозаписом із пристрою GPS, а іншими доказами, які маються в матеріалах справи, про що вказано вище.

Посилання апелянта на те, що спір повинен бути вирішений за наслідками проведеної транспортно - трасологічної експертизи, яка б мала підтвердити те, що винуватцем ДТП є ОСОБА_4 а не ОСОБА_2 апеляційний суд вважає безпідставним, і таким, що має наслідком затягування строків розгляду справи, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а саме: із повідомлення судового експерта, яке надійшло до суду апеляційної інстанції 08.01.2019 року (а.с.125-127), проведення дорученої судової автотехнічної експертизи, є неможливим.

З цих підстав, а також враховуючи, що вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, Одеський апеляційний суд своєю постановою від 30.01.2019 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення у справі судової автотехнічної експертизи.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_2 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №084957 від 11.05.2018 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, у тому числі, які надані у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, а також фотографіями, які маються в матеріалах справи та оглянуті в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 38, 247, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03 липня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда