П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" грудня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

10 листопада 2019 року о 03 год 30 хв ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mazda CX-7», н/з НОМЕР_1 по просп. Броварському 29 у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора «Drager» та у медичному закладі у лікаря нарколога водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та зазначив, що 10 листопада 2019 року о 03 год 30 хв він не керував транспортним засобом марки «Mazda CX-7», н/з НОМЕР_1 по просп. Броварському 29 у м. Києві, а лише знаходився на пасажирському сидінні. Також просив для підтвердження зазначених обставин допитати його дружину, яка була свідком того, що за 15 хв до приїзду працівників поліції він керував автомобілем тверезим, а почав вживати алкоголь вже коли припаркувався. Із зазначених підстав просив закрити справу про адміністративне за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушенняпідтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2019 року серії ДПР18 №250218, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 правил дорожнього руху України, письмовими поясненнями свідків, рапортом інспектора роти №3 батальйону №4 полку №2 УПП у місті Києві ДПП від 10 листопада 2019 року, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1728107 від 10 листопада 2019 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відео записами з нагрудних камер працівника поліції №АА00993, № НОМЕР_2 записаними на DVD диск.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom» )[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29.06.2007, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а знаходився всередині на пасажирському сидінні, то вони спростовуються наявними у справі матеріалами. Так з рапорту рапортом інспектора роти №3 батальйону №4 полку №2 УПП у місті Києві ДПП від 10 листопада 2019 року вбачається, що 10 листопада 2019 року о 03 год 10 хв за адресою: м. Київ. просп. Броварський, 29 виявлено автомобіль марки «Mazda CX-7», н/з НОМЕР_1 , який рухався з увімкненим дальнім світлом фар та не переключався на ближнє світло при наближенні інших автомобілів. Крім того, згідно постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1728107 від 10 листопада 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mazda CX-7», н/з НОМЕР_1 не маючи при собі або не пред`явив посвідчення водія, реєстраційного документу та страхового поліса, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 126 КУпАП, та був підданий адміністративному стягненню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про допит як свідка його дружини, яка за 15 хв до зупинки транспортного засобу була свідком того, що він не керував у стані алкогольного сп`яніння. Однак судді не надано жодних доказів, що дружина була безпосереднім свідком при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та долученому до нього аркуші вбачається, що про присутність дружини він не зазначає, натомість згадує про невстановлену особу жіночої статі та сімейного адвоката, які були при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення. Із зазначених підстав у допиті свідка в судовому засіданні ОСОБА_1 було відмовлено. Крім того, ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкоголь, перебуваючи в автомобілі. Твердження про те, що він о 03 год 30 хв, будучи тверезим, просто зупинив автомобіль на проїжджій частині, пересів на пасажирське сидіння, почав вживати алкоголь і телефонував дружині, щоб вона забрала його, викликає обґрунтований сумнів у достовірності.

Жодних інших належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП судді не надано.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір», суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 40 к. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко