ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/401/19 Головуючий в 1-й інстанції - Коваленко П.Л.
Єдиний унікальний № 328/1389/19 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ч.1 ст.183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 24 червня 2019 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 24 червня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Як зазначено в постанові, в Токмацькому міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ в Запорізькій області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №328/2168/13-ц, виданий 02.07.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користі, ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 17.06.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 01.05.2019 року ОСОБА_1 не сплатив аліменти на утримання дитини, що відповідно до розрахунку заборгованості боржника по аліментах призвело до виникнення заборгованості в сумі 32418,94 грн., що в сукупності перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Чим порушив ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та стягувачу - потерпілій ОСОБА_2 завдано матеріальну шкоду у розмірі 32418,94 грн. Відповідно до наданого на вимогу суду розрахунку заборгованості боржника по аліментах, заборгованість ОСОБА_1 по виконавчому листу №328/2168/13-ц, за період з 06.02.2018 року до 01.05.2019 року складає 21281 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що з об`єктивних причин не мав можливості вчасно сплачувати аліменти, оскільки зареєстрував шлюб з іншою жінкою, з якою у них народилась дитина. У зв`язку з тяжким фінансовим становищем його дружина вимушена була вийти на роботу, а він знаходиться вдома і доглядає за дитиною, можливості влаштуватися на будь-яку роботу він не має, отримує доход лише допомогу від держави в розмірі 860 гривень. Вчинення правопорушення обумовлено збігом тяжких сімейних обставин, що передбачено ст.34 КУпАП, але суд першої інстанції не врахував ці обставини.

Зазначає, що суд мав всі підстави призначити стягнення, яке б дало йому можливість здійснювати догляд за малолітньою дитиною.

На підставі викладеного, просить постанову суду скасувати, постановити нову постанову з урахуванням пом`якшуючих обставин та не пов`язану з погіршенням становища дитини і його сім`ї.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявне поштове повідомлення, в якому останній власноруч розписався. Про причини неявки суду не повідомив. Справа розглядається за відсутності ОСОБА_1 по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Законом України №2234-VIII від 07.12.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06 лютого 2018 року, Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнений статтею 183-1, якою встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів, зокрема, на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується бездіяльністю особи, яка повинна сплачувати періодичні аліментні платежі кожного місяця у визначеному розмірі і часом вчинення цього правопорушення є відповідний період, в який особа не сплачувала аліменти.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Судом першої інстанції, при винесені постанови щодо ОСОБА_1 вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, те що ОСОБА_1 систематично не сплачує аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення №44067180/1 від 23 травня 2019 року (а.с.2-3), копією виконавчого листа виданого Токмацьким районним судом Запорізької області 02.07.2013 року (а.с.4), постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2014 року (а.с.5), розрахунком заборгованості боржника станом на 01.05.2019 року, борг становить 32418,94 грн. (а.с.6), наданим на вимогу суду розрахунку заборгованості боржника по аліментах, заборгованість ОСОБА_1 по виконавчому листу №328/2168/13-ц, за період з 06.02.2018 року до 01.05.2019 року складає 21281 грн ( а.п.19).

Також в матеріалах справи є пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких про заборгованість він обізнаний, але немає можливості сплачувати аліменти, оскільки не працює, а доглядає за дитиною, народженою в іншій сім`ї.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його було складено з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, та державним виконавцем були вказані всі необхідні та встановлені на той час відомості, як того вимагає закон, у тому числі і частина статті, за якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності. Зауважень при складанні протоколу від ОСОБА_1 не надходило, він власноруч підписав протокол, зазначивши, що не сплачує аліментів, оскільки не працює, а доглядає за дитиною, народженою в іншій сім`ї.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, встановлених КУпАП. При накладенні стягнення на ОСОБА_1 судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тому призначив мінімальне стягнення, передбачене санкцією статті.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, з урахуванням даних про його особу, а також знаходження у декретній відпустці, мав всі підстави призначити інше покарання, яке дало можливість здійснювати нагляд за дитиною, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції і так призначив мінімальне стягнення, встановлене санкцією статті. Іншого стягнення санкцією ч.1 ст.183-1 КУпАП не передбачено.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Токмацького районного суду Запорізької області від 24 червня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт на строк 120 годин, - залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 328/1389/19