П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 4 КУпАП, -

за участю прокурора Сенник В.Г.,

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Савченка М.А.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100,00 грн., з конфіскацією отриманого доходу від підприємницької діяльності.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», та обіймаючи посаду провідного спеціаліста відділу нагляду у гірничій промисловості, за вибуховими роботами та утилізацією боєприпасів управління гірничого нагляду Державної служби України з питань праці, займався підприємницькою діяльністю як суб`єкт господарювання - фізична особа-підприємець та отримав дохід на загальну суму 105 048 грн. 92 коп., чим порушив обмеження, встановлені п. 1 ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172 - 4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження у справі щодо нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно апелянт заявляє клопотанняпро поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що в судовому засіданні 08 жовтня 2019 року він був присутнім, проте суд оголосив тільки резолютивну частину постанови. Вказує, що повний текст постанови він отримав 18 жовтня 2019 року. У зв`язку з наведеним зазначає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що постанова суду є незаконною, прийнятою без повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи, а також такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 зазначає, що 30 вересня 2018 року правоохоронні органи володіли достатнім обсягом доказів для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП та направлення матеріалів до суду, а отже часом виявлення правопорушення є саме 30 вересня 2019 року.

Апелянт в апеляційній скарзі вказує, що в даному випадку, наявність відомостей про суми виплачених та утриманих доходів ОСОБА_1 , не мала ґрунтовного значення для складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки перерахування та отримання ним коштів за надані послуги було достеменно встановлено і потребувало лише формального підтвердження під час розгляду в суді.

ОСОБА_1 підсумовує, що оскільки справа надійшла до суду вже після закінчення строків притягнення його до адміністративної відповідальності, то суд за спливом строку не вправі був з`ясовувати обставини скоєння правопорушення та визнавати його винуватим чи невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 отримав копію судового рішення, ухваленого 08 жовтня 2019 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Савченка М.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_1 зазначає, що датою вчинення ним правопорушення є 30 вересня 2018 року, оскільки саме з цієї дати правоохоронні органи володіли достатнім обсягом доказів для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-4 КУпАП та направлення матеріалів до суду.

Апеляційний суд не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок головний спеціаліст першого відділу Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції ОСОБА_2 , повідомив що часом виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли НАЗК отримало з різних джерел необхідну інформацію, яка була проаналізована та був зроблений висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що процесуально оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Свідок зазначив, що дії уповноваженої особи, яка має складати протокол про адміністративне правопорушення, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення.

Як видно з матеріалів справи НАЗК на запити були отримані дані про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді провідного спеціаліста відділу нагляду у гірничій промисловості, за вибуховими роботами та утилізацією боєприпасів управління гірничого нагляду Державної служби України з питань праці продовжував бути фізичною особою-підприємцем та отримував кошти від такої діяльності.

Отже, апеляційний суд вважає, що датою виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу, тобто 28 серпня 2019 року.

Як вбачається із матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена 08 жовтня 2019 року, тобто в межах трьох місяців з дня виявлення правопорушення.

Крім того, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_1 , щодо того, що суд першої інстанції не мав права встановлювати наявність в його діях вини у вчиненні правопорушення, приймаючи при цьому рішення про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Положеннями ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що навіть у разі прийняття суддею рішення про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, що є нереабілітуючою підставою, суд повинен встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Крім того, як зазначено в оскаржуваній постанові та встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 не заперечує свою винуватість у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, та викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 - 4 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун