Провадження № 3/734/171/19 Справа № 734/206/19
ПОСТАНОВА

іменем України

21 січня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Бараненко С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Москалюк О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Козелець справу, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України ,Y«480 від 20.10.18 лейтенанта ОСОБА_1 призначено на посаду командира ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти бронетанкової техніки військової частини НОМЕР_1 .

На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на лейтенанта ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Зокрема, відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу.

Згідно положень ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ (із змінами), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує лейтенанта ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (із змінами), визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, грунтується на усвідомленні військовослужбовцями СВОго військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожною військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Згідно з ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм військовим званням лейтенант ОСОБА_2 є начальником для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, рядових і матросів.

Відповідно до ст.ст. 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир взводу в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність взводу та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу, за підтримання внутрішнього порядку у взводі.

Командир взводу (ірупи, башти) підпорядковується командирові рої и і с прям им начальником усього особового складу взводу.

Згідно примітки до с r. 172-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно- розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки на спеціальним дорученням повноважного командування.

У свою чергу-, відповідно до вимог вказаних ви що нормативних актів, командир взводу лейтенант ОСОБА_2 , за військовим званням та посадою є начальником для сержантів, прапорщиків і мічманів однієї з ними військової частини і старшин, рядових і ма грогів, а також виконує організаційно- розпорядчі -іа адміністративно-господарські обон`ячки, а отже в розумінні примітки до сі. 172-13 КУпАП являється військовою посадовою особою.

Разом з тим, з порушення вимог ст.ст, 4. 11. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які юбов`язують лейтенанта ОСОБА_2 , окрім вищевказаного, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших .за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку та дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначені статутами Збройних Ои.т України, а також відповідними посібниками, порадниками, інструкціями, а також зобов`язує бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, останній недбало ставлячись до виконання покладених па нього службових обов`язків, діючи в умовах особливого періоду, 02.01.19 без поважних причин не прибув па службу до військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у емт ОСОБА_3 кого району Чернігівської обл., у зв`язку і чим покладені на нього службові та функціональні обов`язки не виконував.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_2 , будучи військовою службовою особою, в порушення вимог ст.ст. 4. II. 16, 29. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення справи був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства. Заяв та клопотань на час розгляду справи не надходило.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дії ОСОБА_1 містять склад правопорушень передбачених ч. 2 ст. 172-15, його вина підтверджується матеріалами справ, зокрема протоколам про адміністративні правопорушення від 16.01.2019 року.

Обставин, що згідно ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 5 п.12 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 33, 172-11 ч. 4, 221, 284, 289 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2465 грн.00 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень 00 коп.) в дохід держави.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці згідно ЗУ «Про виконавче провадження».

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області С.М. Бараненко