Справа № 285/4013/19
провадження в справі 3/0285/1693/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2019 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловська А. В. , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полонського відділення поліції Шепетівського ВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце роботи офіційно не працює, пільг немає, утриманців немає,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

встановила:

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 29.10.2019 року о 15 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 в м. Полонне вул. Л.Українки керував т/з ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння після проходження алкотесту Драгер, стан сп`яніння підтвердився 0,25 %, чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні 28.11.2019 року ОСОБА_1 вину згідно протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, заперечив проти вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що з результатом алкотесту Драгер на місці зупинки не погодився, що вказав у своїх поясненнях у протоколі, однак поліцейські повідомили, що не мають вільного часу, щоб їхати з ним на медогляд та склали протокол на місці за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Копії протоколу про адміністративне правопорушення йому не було вручено. Свідків у протокол було вписано уже після його складання. Крім того, пояснив, що не керував автомобілем. У зв`язку з такими неправомірними діями, він подав скаргу на працівників поліції до ГУНП в Хмельницькій області.

В дане судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Натомість від його захисника Семенька В.М. до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 , в якій також просив долучити до матеріалів справи письмові пояснення. Згідно до змісту цих пояснень вказав, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, посилається на порушення поліцейським, який складав протокол про адміністративне правопорушення вимог ст. 266 КУпАП, п.6,7 Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ( далі Інструкція). Вказує на порушення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та проведення такого огляду. Зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних доказів провини ОСОБА_1 , а тому просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю і його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Семенька В.М., взявши до уваги письмові пояснення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи,яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 252 КУпАП, оцінивши надані суду докази: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які наданні в суді, послуговуючись своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшла висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП, що ставиться у вину , оскільки жодним належним та допустимим доказом не підтверджується вчинення особою адміністративного правопорушення.

Зокрема, розглядаючи дану справу, слід врахувати, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що засвідчує факт неправомірних дій, та одним з основних джерел доказів, тому, в ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, а також дані, необхідні для розгляду справи по суті.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою, має доводитись в суді; суд також немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Оскільки, діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, з огляду на наявні докази у справі, встановлено невідповідність процедури проведення огляду на стан сп"яніння ОСОБА_1 вимогам ст. 266 КУпАП та п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп"яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, а у разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки або у разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 вище зазначеної Інструкції.

Слід врахувати, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водію транспортного засобу в закладах охорони здоров"я, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7,8 Інструкції є три підстави : 1) незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу ; 2) незгода водія з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного працівником поліції на місці зупинки; 3) скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Так, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , що дані в суді, та його письмових пояснень, останній не погодився з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеного працівником поліції на місці зупинки.

Натомість в матеріалах даного адміністративного провадження відсутні будь-які дані та докази пропонування працівниками поліції водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров"я.

Крім цього, до матеріалів протоколу не долучено направлення працівника поліції на проходження даного огляду ОСОБА_1 .

Також, при розгляді даного адміністративного матеріалу слід прийняти до уваги норми п. 1 розділу 9 Інструкції, що визначають особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, а саме: водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Встановлено, що стосовно ОСОБА_1 та транспортного засобу, яким він керував, працівниками поліції не було вжито жодного з передбачених ст.ст. 265-1, 265-2, 266 КУпАП, розділами 9,11 Інструкції, заходів припинення адміністративного правопорушення (затримання транспортного засобу, відсторонення від керування цим транспортним засобом).

Разом з цим, з письмових пояснень свідків правопорушення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від 29.10.2019 року слідує, що останні були запрошені при проходженні алкотестера Драгер на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який показав 0,25% алкоголю, від проходження огляду в Полонській ЦРЛ останній відмовився. Дані свідки викликалися в судове засідання для дачі пояснень, однак не прибули до суду. В своїх письмових заявах вказали, що підтримують свої пояснень, що дані письмово 29.10.2019 року.

За таких обставин, піддається сумніву наявність в діях ОСОБА_1 порушення саме п. п. 2.9 ПДР, що йому ставиться у вину, який містить заборону водієві а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Вище наведене наголошує про порушення працівником поліції при складання даного протоколу про адміністративне правопорушення вимог ст. 266 КУпАП, п.п. 6,7,8 Інструкції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд вважає виправданим посилання за аналогією закону на дану норму Конституції, оскільки за своєю суттю і змістом адміністративні правопорушення є спорідненими із кримінальними злочинами.

За таких обставин, дослідивши та оцінивши наведені докази в їх сукупності, враховуючи норми викладеного вище чинного законодавства, оскільки матеріали адміністративного правопорушення не містять, а також в судовому засіданні не здобуто достовірних та допустимих доказів вчинення водієм ОСОБА_1 даного правопорушення, приходжу до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

А тому, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284, п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

постановила :

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В.Михайловська