Справа № 665/2027/18
постанова набрала чинності ___________20____р.

може бути пред'явлена до ___________20____р.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Березнікова О.В.

за участю секретаря судового засідання Собчук М.В.,

прокурора Фурдас І.О.,

правопорушника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області протокол начальника міжрайонного відділу №1 (м. Гола Пристань) Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Іщенко М.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянки України, заміжньої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

28 листопада 2018 року начальник міжрайонного відділу №1 Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Іщенко М.В. на підставі ст.ст. 1, 3 ЗУ «Про запобігання корупції», та ст..ст.254-256 КУпАП склав адміністративний протокол №268/2018 про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією відносно ОСОБА_1, згідно якого остання, обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу з питань діловодства, контролю та роботи зі зверненнями громадян Чаплинської районної державної адміністрації, згідно з підпунктом «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб'єктом декларування та відповідальності за правопорушення, пов'язаного з корупцією, 15.08.2017 року припинила діяльність пов'язану з виконанням функцій держави, та в порушення ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подала декларацію. Тим самим ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання декларації особою уповноваженою на виконання функцій держави.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що 14 березня 2018 року у неї скінчилась дія електронного підпису, проте, не маючи доступу до Інтернету, не мала змоги ознайомитись з цією інформацією. 27 березня 2018 року вона приїхала до батьків, в смт Чаплинку, і зайшла до своєї електронної пошти, де і побачила повідомлення щодо дії електронно-цифрового підпису (далі ЕЦП), одразу згадала, що повинна подати щорічну декларацію хоча вже і не працюю. Після заміжжя, вона змінила прізвище з Самборської на ОСОБА_1, а оскільки попередній ЕЦП отримувала через Приват24, то одразу пішла до банку. Цього ж дня працівник ПриватБанку внесла зміни щодо прізвища і вона, отримавши картку, через Приват24 зробила ЕЦП на прізвище ОСОБА_1. 28 березня 2018 року на електронну пошту отримала повідомлення, що заявка на зміну ЕЦП успішно прийнята, проте на час її розгляду, вона не зможе користуватись Реєстром Декларацій. Повторно виконуючи вхід, з деяким інтервалом в часі, не змогла зайти до системи. Перший раз увійшла до Реєстру Декларацій 02 квітня 2018 року. Дані до кожного розділу декларації не відразу змогла внести і зберегти: одну і ту ж саму дію змушена була повторювати до тих пір, поки вони не збереглись. Також виникали проблеми з кожним повторним входом до Реєстру: вона не могла увійти одразу, тому дію повторювала велику кількість разів. Остаточно всі дані до декларації вдалося внести 05 квітня 2018 року. Умислу несвоєчасно подати декларацію не мала, оскільки внесла відповідні відомості до декларації 05 квітня 2018 року.

Крім того в судовому засіданні просила суд закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, так як для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком визначеним законом, посилаючись на те, що в ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим ч. 2 ст. 45 цього закону цей термін не визначено взагалі, а відтак відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Прокурор Фурдас І.О. у судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення підтримала та просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Заперечувала проти закриття провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про закриття провадження в справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Датою виявлення правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення №268/2018 від 28.11.2018 р. зазначено дату його складення, а саме 28.11.2018 р. Проте суд не погоджується із зазначеним висновком початку обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення.

Так, з матеріалів справи встановлено, що Департаментом захисту економіки 09.10.2018 року було направлено листа за місцем роботи ОСОБА_1 з метою надання відповідних документів що стосуються періоду роботи з моменту прийняття на посаду та до звільнення з займаної посади, що на думку суду і є датою виявлення правопорушення. А тому посилання у протоколі про те, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу не підтверджено фактичними обставинами справи.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, необхідно враховувати положення ст.. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, пов'язаного з корупцією, за яке, відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.. 38 КУпАП.

Пункт 7 частини першої ст.. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час закриття провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст..38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Крім того, відповідно до абзацу першого ст.. 247 КУпАП встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи буде свідчити про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст.. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Виключення провадження у справах про адміністративне правопорушення внаслідок закінчення строків, встановлених ст.. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинене 05 квітня 2018 року та виявлене 09.10.2018 року, станом на 25 січня 2019 року, на момент розгляду справи у суді, закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності згідно ст.. 38 КУпАП. Отже, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред'явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя О.В. Березніков