ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/660/19 Головуючий в 1-й інстанції Дмитрієва М.М.
Єдиний унікальний № 333/6064/19 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2019 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Як зазначено в постанові, що 06 жовтня 2019 року, о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 у м. Запоріжжі по вул. Запорізька, буд. 16, на парковці біля торгівельного центру «Епіцентр», керуючи автомобілем «Jaguar», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнившись у безпечності маневру, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, скоїв наїзд на автомобіль «Тоуоtа Сеlіса», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив п.10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції безпідставно залишив без задоволення заявлене ним клопотання про призначення автотехнічної експертизи, чим порушив його права, не дослідив механічні пошкодження автомобілів, механізм їх утворення, не встановив фактичні обставини ДТП, не дотримався принципів повноти, об`єктивності та всебічності під час судового розгляду.

Вважаю, що виклик та допит працівників поліції був позбавлений сенсу, оскільки вказані особи не були безпосередніми свідками ДТП, а особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, взагалі не була на місці пригоди, а лише заповнила бланк протоколу.

Звертає увагу суду, що відеозаписи не можна вважати достатніми доказами його провини у ДТП, оскільки невідомо яким приладом проведена відеофіксація, невідомі важливі технічні характеристики цього приладу, не встановлена відстань від відеокамер до місця ДТП.

Крім того зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не несе жодної доказової сили. На схемі ДТП та фотознімках зафіксоване положення автомобілів на місці, при цьому схема та знімки аж ніяк не доводять, що він змінював напрямок руху.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.283 КупАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає їх достатньо обґрунтованими.

Так, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а саме вказує на порушення певних правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху.

Відповідно до пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Механізм даної дорожньо-транспортної пригоди, який судом було визнано встановленим, полягає у тому, що 06 жовтня 2019 року, о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 у м. Запоріжжі по вул. Запорізька, буд. 16, на парковці біля торгівельного центру «Епіцентр», керуючи автомобілем «Jaguar», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнившись у безпечності маневру, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, скоїв наїзд на автомобіль «Тоуоtа Сеlіса», державний реєстраційний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив п.10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Не можна погодитись з тим, що вказані обставини є достовірно встановленими, зважаючи на те, що відносно них ОСОБА_1 висловлюються небезпідставні заперечення, які підтверджуються матеріалами справи.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що вважає винуватим у вчиненні ДТП водія автомобіля «Тоуоtа Сеlіса». Також заявив клопотання про призначення експертизи.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в момент зіткнення транспортних засобів стояв, а тому вважав винуватим у вчиненні ДТП саме ОСОБА_1 .

Допитаний у судовому засіданні поліцейський взводу І роти 2 батальйону 1 УПП в Запорізькій області ДПП сержант поліції ОСОБА_3 . показав, що вони з напарником отримали виклик на стоянку торгівельного центру Епіцентр, де зіткнулися 2 автомобілі. Приїхавши на місце ДТП, вони побачили, що кожен з водії доказував свою правоту, пояснюючі, що він не винен у зіткненні. Його напарник пішов до СБ Епіцентру, щоб оглянути на відео момент зіткнення, їм пояснили, що відеозапис є, проте вони нададуть його на запит. Оскільки на місці неможливо було встановити винну особу, він склав схему ДТП, після чого матеріали були передані ВРОМ ДТП для того, щоб вони витребували відеозапис та склали протокол відносно винної особи. Саме через це ДТП відбулась 06.10.2019 року, а протокол складено 11.10.2019 року.

При цьому судом першої інстанції не була дана належна оцінка поясненням ОСОБА_1 та заявленому ним клопотанню про призначення судової авто технічної експертизи, у задоволенні якого судом було відмовлено, а лише було зазначено, що порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України є очевидним і не потребують спеціальних знань.

Схема місця ДТП та фототаблиця також не доводять винуватості ОСОБА_1 , оскільки відображають розташування автомобілів після ДТП, а також їхній стан та пошкодження відповідно.

В судовому засіданні апеляційної інстанції був переглянутий наявний в матеріалах відеозапис вказаних подій, з якого фактично неможливо встановити чи рухався безпосередньо перед ДТП транспортний засіб «Тоуоtа Сеlіса» під керуванням ОСОБА_2 .

Проте, в судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 був наданий висновок експертного дослідження №9-7 від 25.11.2019 року, відповідно до висновків якого характер пошкоджень автомобіля «Jaguar» під керуванням ОСОБА_1 , які в нижній частині правих передніх дверей мають чітку округлу форму та можуть утворитися, якщо автомобіль «Тоуоtа Сеlіса» розпочне рух, в той момент, коли вздовж його передньої частини буде проїжджати автомобіля «Jaguar». Таким чином під час ДТП, виходячи із пошкоджень автомобіля «Jaguar», автомобіль «Тоуоtа Сеlіса» перебував у русі.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №168555 від 11.10.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 та пункту 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, що призвело до ДТП, має доказову силу лише в сукупності з іншими доказами, які дозволяють дійти беззаперечного висновку про винуватість особи, відносно якої складено протокол.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП та інспектора поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення автомобілів та їх пошкодження, висновки експертного дослідження, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції не було встановлено поза розумним сумнівом, що саме дії ОСОБА_1 перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на те, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 333/6064/19