Справа №201/504/19
Провадження № 3/201/346/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з управління патрульної поліції у м. Дніпрі ДПП Національної поліції, стосовно ОСОБА_1, 01.04.1979р. народження, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, одруженого, має двох малолітніх дітей, який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Котовського, 232, притягнутого за ч. 4 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 16.01.2019р. з УПП у м. Дніпрі ДПП Національної поліції надійшов зазначений адміністративний матеріал, який 18.01.2019р. було передано в провадження судді Ткаченко Н.В. та призначено до розгляду на 29.01.2019р. (у строки передбачені ст. 277 КУпАП).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного посадовою особою управління патрульної поліції у м. Дніпрі ДПП Національної поліції 28.12.2018р. серії ОБ № 211826 за ч. 4 ст. 122 КУпАП, водій ОСОБА_1 28.12.2018р. о 18-10 год. у м. Дніпрі, по вул. Набережній Січеславській 35(в), керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи з місця стоянки не надав перевагу в русі авто «Toyota Prius» н.з. 3879 (на синіх номерах), чим змусив водія різко гальмувати та подавати звуковий сигнал, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію, внаслідок чого, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2 ПДР України, при цьому дії останнього кваліфіковані посадовою особою поліції за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 зявившись за викликом суду 29.01.2019р., факт вчинення адміністративного правопорушення заперечував. Пояснив, що перешкод у русі нікому не чинив, повертав з Січеславської Набережної в напрямку Паспортного сервісу, де його наздогнав автомобіль патрульної поліції та інспектор звинуватив його у створенні аварійної обстановки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, вважаю, що провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях останнього з наступних підстав.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП наступає у випадку вчинення особою порушень, передбачених частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

При цьому, вищезазначені порушення правил дорожнього руху повинні бути належним чином зафіксовані у відповідних письмових документів, які повинні відповідати ст. 251 КУпАП.

Однак до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, складених стосовно ОСОБА_1, крім протоколу та рапорту, не було долучено жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, зокрема, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та інших документів, які б свідчили про порушення правил дорожнього руху і створення аварійної обстановки іншим водіям, при цьому, один лише протокол за відсутності інших належних доказів вчинення правопорушення, не може вважатися достатнім для встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення та висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому у суду немає можливості достовірно встановити факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Крім того, з досліджених матеріалів адміністративної справи, вбачається, що інспектор у якості доказу посилається лише на рапорт на імя свого начальника.

В даному випадку, відповідно до ч.1 ст.62 ЗУ «Про Національну поліцію», інспектор поліції є представником держави, який наділений певними владними повноваженнями (про що відповідач особисто вказує у своєму відзиві). Отже, до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування та винесення санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водіями при керуванні транспортним засобом, при порушенні обовязкових норм КУпАП чи інших правил, тому інспектор не може бути одночасно свідком того правопорушення, який фіксує.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Тобто, Європейський суд з прав людини фактично визнав застосування гарантій ст. 6 Конвенції на адміністративні правопорушення, а не тільки кримінальні.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину посадовою особою патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 276-278, 280, 283 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ткаченко Н.В.