справа 278/2250/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Грубіян Є.О., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Михайлівка Запорізької області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, мешканця АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягався,

за ч. 1 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В :
22 серпня 2019 року старший солдат ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в службовий час, перебуваючи на території військової частини, не виконав законну вимогу командира, а саме не відреагував на наказ т.в.о. командира військової частини ОСОБА_2 підійти до нього, який звучав як "солдат ОСОБА_3 , до мене!" та був повторений декілька разів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що за вказаних обставин він дійсно чув наказ командира, однак вважає, що він був відданий не в правильній формі, а тому не виконав його.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні зазначеного діяння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями двох свідків та самого ОСОБА_1 .

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , оскільки вони не виправдовують невиконання наказу командира.

Відповідно до положень ст. 30, ч. 3 ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999р. № 548-XVI зазначається, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою. Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

З матеріалів справи вбачається, що відданий старшому солдату ОСОБА_1 наказ був сформований командиром чітко і не мав подвійного тлумачення, про що в своїх поясненнях вказав сам ОСОБА_1 , оскільки зміст наказу він почув.

З огляду на викладене, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, доведена повністю.

Призначаючи вид стягнення, суддя враховує характер вчиненого діяння, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини і майновий стан останнього, та вважає за доцільне призначити стягнення у виді штрафу. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягається вперше, суддя вважає за можливе призначити адміністративне стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-10 КУпАП.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 ( одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд.

Суддя Є.О. Грубіян