ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/70/19 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, до адмінвідповідальності за правопорушенння, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП за поданою ним апеляційною скаргою на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.01.2019 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 14 жовтня 2018 року о 00 год 42 хв. в м.Тернополі по вул.Бродівська керував транспортним засобом "BMW 740i" д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння, тобто скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вчиненому повторно протягом року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв"язку з відсутністю у його діях складу амінправопорушення.

Мотивує скаргу тим, що при проведенні його огляду на стан алкогольного сп"яніння в КУТОР ТОНД всупереч вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд було проведено лише за допомогою вимірювальної техніки, а саме технічного приладу Драгер, без здійснення зовнішнього огляду особи та відібрання біологічного матеріалу з метою проведення лабораторних досліджень. На відеозаписі зафіксованому працівниками патрульної поліції вбачається, що особа, яка проводила огляд була жіночої статі, проте, висновок про перебування водія у стані алкогольного сп"яніння підписував лікар ОСОБА_3

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_4 вказує на суттєві порушення закону при оформленні працівниками поліції протоколу про адмінправопорушення та адмінматеріалів, які полягають у його складанні до проведення огляду на стан алкогольного сп"яніння, відсутності у ньому підписів осіб, які посвідчили факт відмови від проходження огляду, водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, поліцейським не виписувалось направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння в закладі охорони здоров"я.

Також апелянт посилається на порушення суддею при розгляді справи вимог процесуального права яке полягало у розгляді справи за його відсутності при наявності клопотання про відкладення розгляду справи, у зв»язку з чим він був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені ст.268 КУпАП права, що є також і вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає з практики Європейського Суду з прав людини.

Заслухавши апелянта та його захисника, які підтримали подану скаргу з доповненнями з викладених у них мотивів, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з"ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновки місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є обгрунтованими та підтверджуються сукупністю доказів, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №423552 від 14.10.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 14.19.2018 року, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КУТОР ТОНД від 14.10.2018 року, рапортом поліцейського роти батальйону УПП в Тернопільській області Сеньків Н.А. від 14.10.2018 року.

Перевіряючи доводи апелянта про порушення працівниками патрульної поліції при складанні адмінматеріалів та суддею при розгляді справи у суді вимог КУпАП слід зазначити наступне:

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я від 09.11.2015 року №1452 №1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З огляду на положення п.9 Розділу ІІІ Інструкції лабораторні дослідження в закладах охорони здоров'я проводяться із використанням вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, функціонування яких підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Використання лікарем під час огляду ОСОБА_1 спеціального технічного засобу „Драгер" з урахуванням норм п.9 Розділу ІІІ Інструкції і є одним із видів лабораторних досліджень, що проводяться з метою виявлення в особи стану алкогольного сп'яніння.

При цьому, всупереч твердженню апелянта, відібрання у особи, що оглядається, біологічного матеріалу для визначення стану алкогольного сп'яніння не є обов'язковим.

Таким чином, огляд на стан сп'яніння проведено у відповідності до вимог Інструкції і підстав ставити під сумнів висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння суд не вбачає.

З приводу доводів апелянта про те, що розгляд справи відбувся без його участі за наявності клопотання про її відкладення вважаю що вказане правопорушення не є таким, що може потягнути за собою скасування рішення суду, оскільки в суді апеляційної інстанції був присутній ОСОБА_1 та його захисник, суд вислухав їх пояснення та жодних фактів на підтвердження невинуватості водія у скоєнні вказаного адмінправорушення вони не навели.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проходив протягом тривалого часу, самому правопорушнику створено всі можливості для реалізації наданих йому прав, передбачених ст.268 КУпАП, у тому числі право на особисту участь у розгляді справи щодо нього. Проте справа відносно нього неодноразово відкладалась у зв»язку з неявкою ОСОБА_1, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд першої інстанції вірно оцінив таку поведінку правопорушеника як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене та правомірно виніс постанову про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності останнього, явка якого в судове засідання даної категорії адміністративних правопорушень відповідно до ст.268 КУпАП не є обов'язковою.

Доводи апелянта щодо відсутності підписів свідків у протоколі про адмінправопорушення спросовуються наявністю в матеріалах справи їх письмових пояснень та зафіксованому відео з нагрудних камер працівників поліції щодо їх пристуності при відмові водія від проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки автомобіля. Крім того, слід зазаначити що вказані свідки не посвідчували факту перебування його в стані алкогольного сп"яніння, який проводився у в медичному закладі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що огляд в закладі охороні проводила жінка, а не лікар, який підписав медичний висновок, не відповідають дійсності, оскільки з оглянутого відео вбачається, що лікар доручив медичній сестрі за допомогою технічного приладу встановити ступінь алкогольного сп"яніння водія, а зовнішні ознаки його перебування у такому стані були очевидними та не викликали у нього жодних сумнівів.

Щодо часу складання адмінпротоколу, який передував огляду водія у закладі охорони здоров"я слід зазначити, що протокол про адмінправопорушення розпочав складатись працівниками патрульної поліції на місці зупинки автомобіля, де водій відмовився від проходження огляду та продовжив заповнюватись в закладі охорони здоров"я, на відео з нагрудних камер працівників поліції зафіксовано час та місце його складання, роз"яснення водії його змісту,рав та обов"язків , а також відмова водія від отримання його копії, тому підстав вважати його недопустими доказом немає.

За таких обставин, вважаю, що при притягненні ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за вчинення адміністраитвного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП зібрано переконливі докази його вини, які дослідив суд першої інстанції та прийшов до правильного висновку про наявність в його діях складу адмінправопрушнення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а тому в задоволенні поданої ним апеляційної скарги слід відмовити, а постанову судді залишити без змін.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.294 КУАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.01.2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню непідлягає.

Суддя - підпис