П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2019 Справа №607/22040/18

16 січня 2019 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого у ТОВ «АРЕНА»,

за ч.4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

з участю захисника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №423512 від 18 жовтня 2018 року, 18 жовтня 2018 року близько 10 год. 00 хв. на автомобільній дорозі М-19 «Доманове-Тереблече» 339 км. + 240 м., водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки «Iveco», державний номерний знак НОМЕР_1, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, вжив лікарський препарат та алкоголь до проведення поліцейським огляду з метою встановлення алкогольного, наркотичного або іншого спяніння чи прийняття рішення про звільнення від такого огляду. Під час проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» на табло висвітлило показник 1,80 % (промілле).

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ОСОБА_1 був присутній у попередніх судових засіданнях, вини не визнав, про що надав письмові пояснення. Вказав, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння. В результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження, а тому такий огляд повинен був проводитися в найближчому медичному закладі. В порушення вищевказаних вимог закону, працівники поліції провели вказаний огляд на місці ДТП за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Драгер». При цьому, не зясували факт його згоди з таким результатами та не запропонували пройти такий огляд у медичному закладі.

Крім того, свідки залученні до проведення такого огляду є заінтересованими особами, оскільки свідок ОСОБА_3 є водієм автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_2, який отримав механічні пошкодження, а свідок ОСОБА_4 є його співробітником, з яким він перебуває у неприязних відносинах.

Посилаючись на наведене та те, що огляд проведений з порушенням встановленого законом порядку є недійсним, просив закрити провадження у справі, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд не приймає до уваги клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням на лікуванні, з огляду на наступне. Згідно довідки лікаря КНПТРР «Тернопільський районний центр первинної загальної практики сімейної медицини» від 15.01.2019 року, ОСОБА_1 перебуває на амбулаторному лікарні. Однак, амбулаторне лікування не передбачає перебування особи на стаціонарному лікуванні та не свідчить про неможливість прибуття ОСОБА_1 в судове засідання 16 січня 2019 року.

Більше того, зазначена заява подана до суду ОСОБА_1 особисто 16 січня 2018 року, що також свідчить про можливість його прибуття в судове засідання.

Враховуючи відсутність поважних причин неявки та те, що на підставі клопотань ОСОБА_1 розгляд справи неодноразово відкладався, присутність захисника адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні, положення ст. 268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду обєктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2, просив провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з підстав зазначених у письмових поясненнях.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах докази, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона.

Відповідно до положень п. 2.10 Є «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі по тексту - ПДР), у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, виражається у таких формах: вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу працівника міліції, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідкі в. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Такий огляд здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно з вимогами п. п. 2, 3, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Відповідно до вимог п. 8 розділу І Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан спяніння учасників цієї пригоди є обовязковим у закладі охорони здоровя.

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 18 жовтня 2018 року близько 10 год. 00 хв. на автомобільній дорозі М-19 «Доманове-Тереблече» 339 км. + 240 м., керуючи транспортним засобом марки «Iveco», державний номерний знак НОМЕР_1, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, вжив лікарський препарат та алкоголь до проведення поліцейським огляду з метою встановлення алкогольного, наркотичного або іншого спяніння чи прийняття рішення про звільнення від такого огляду. Огляд на встановлення стану алкогольного спяніння проводився на місці зупинки працівником поліції за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» в присутності двох свідків.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження.

Як вбачається з висновку за фактом розгляду матеріалів, зареєстрованих в ЖЄО Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області за №4259 від 18 жовтня 2018 року, з місця пригоди ОСОБА_1 бригадою швидкої медичної допомоги було доставлено у Тернопільську районну лікарню з діагнозом: підозра на тріщини 9, 10 ребер з ліва, травма лівого плечового суглоба, забій лівої нирки.

Таким чином, з врахуванням положень п. 8 розділу І вищевказаної Інструкції, поліцейські зобовязані були провести огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння у медичному закладі.

В порушення вищенаведених вимог, працівники поліції, при наявності травмованих внаслідок ДТП, провели вказаний огляд на місці ДТП за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810». В матеріалах справи відсутні та судом не здобуті докази проходження такого огляду ОСОБА_1 у медичному закладі.

Крім того, з матеріалів справи не встановлено, що останній погодився із результатами огляду проведеного на місці зупинки. У акті огляду відсутній підпис ОСОБА_1 щодо згоди останнього з результатами проведеного огляду та йому не розяснено право на проходження такого огляду в медичному закладі.

Аналізуючи вищенаведенні вимоги закону, що встановлюють порядок направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння, та оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, приходжу до висновку, що докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 у справі відсутні.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріали справи, що при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення було допущено порушення вимог ст. 266 КУпАП, а тому протокол про адміністративне правопорушення та висновок щодо результатів огляду на місці ДТП не є належними доказами про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_5