Справа № 404/5336/19
Номер провадження 3/404/1708/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, інваліда ІІІ групи, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Кіровського районного суду міста Кіровограда від Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (серії ГР 291837 від 11.07.2019 року), який складено ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшим капітаном поліції Карбівничим О.С.:

11.07.2019 року о 18-40 год., ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно дочки ОСОБА_2 .

В судовому засіданні, ОСОБА_1 пояснив, що, на даний час, в них в родині склалася важка сімейна ситуація: шлюб розірвано, проте він вимушений проживати з колишньою дружиною, донькою та онуком в одній квартирі. ОСОБА_1 пояснив, що є інвалідом ІІІ групи, працює не офіційно, жінка вимагає кошти на утримання житлового приміщення, із-за чого постійно виникають конфлікти. По обставинам справи пояснив, що в день та час зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, він перебував на кухні разом із тещею, поряд була донька з якою виникла сварка, в результаті чого, остання викликала працівників поліції. Категорично заперечив завдання їй будь-якої моральної шкоди, оскільки по приїзду працівники поліції робили саме їй зауваження за непристойні жести, які вона показувала ОСОБА_1 і просили її цим його не провокувати, оскільки натомість він негативно висловлювався у її бік, вважає, що сварка була обоюдною і кожна із сторін активно в ній приймала участь. Крім того, ОСОБА_1 наголосив, що за весь час перебування у шлюбі ні дружині, ні дочці не завдав жодних фізичних ушкоджень, тому наведені факти, що він погрожував фізичною розправою не можеуть відповідати дійсності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю не доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї. З наведеного убачається, що об`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов`язкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сім`ї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Так, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 11.07.2019 року о 18-40 год., ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно дочки ОСОБА_2 .

Так, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції, вказав, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно дочки ОСОБА_2 , проте потерпілою вказана ОСОБА_3 .

Так, на підтвердження фактів зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду надано письмові пояснення та заява ОСОБА_2 , в яких вона просила притягнути до відповідальності свого батька ОСОБА_1 , який систематично вживає алкогольні напої, висловлюється нецензурною лайкою в її бік та її неповнолітньої дитини, погрожує фізичною розправою, вчиняє домашнє насильство.

Проте, як в судовому засіданні ОСОБА_1 , так і під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, вказав, що сварка дійсно мала місце, проте вона була в усній формі, обоюдна, без бійок та погроз фізичною розправою. Вказаним поясненням у суду не має підстав не довіряти. Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , як то відеозапис з нагрудних камер чи пояснення у неупереджених свідків до суду не надано.

Відтак, доказів того, що саме ОСОБА_1 своїми одноособовими діями впливав на психіку заявника та, що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода його фізичному чи психічному здоров`ю матеріали справи не містять.

Відтак, надані на розгляд матеріали, у розумінні до вимог п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки на підтвердження вказаних обставин не надано належних та допустимих доказів.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КуПАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган