Провадження №33/824/3944/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Паламарчука І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Паламарчука І.І. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 05.08.2019 року приблизно о 15 годині 45 хвилин він керував транспортним засобом «LADA» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Бударіна, 7 в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області в стані алкогольного сп`яніння. Водій своїми діями порушив п.2.9.а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Паламарчуком І.І. подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у яких він просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.09.2019 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та безпідставною. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з численними порушеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року. Зокрема, на думку захисника, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 05.08.2019 року за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради», є недопустимим доказом перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, адже огляд лікарем було проведено поверхово та неналежним чином. В зв`язку з цим ОСОБА_1 був змушений самостійно пройти огляд в КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради», який підтвердив, що він є тверезим. Крім того, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування автомобілем, що теж, на думку захисника, свідчить про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, однак забезпечив явку у судове засідання свого захисника, адвоката Паламарчука І.І.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, та за участю її захисника.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника Паламарчука І.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що захисником Паламарчук І.І. апеляційну скаргу подано 23.09.2019 року, тобто в строк передбачений для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. З огляду на це, підстави для поновлення вказаного строку відсутні.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правовими положеннями ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`янiння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі - Інструкція).

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 свою вину не визнав, та пояснив, що на його думку, під час проведення медичного огляду лікар не дотримався встановленої нормативно-правовими актами процедури, що сприяло безпідставному складанню висновку щодо результатів медичного огляду та протоколу про адміністративне правопорушення. Вказане підтверджується тим, що він був змушений повторно пройти медичне освідування, за результатами якого було встановлено, що ознаки сп`яніння у нього відсутні. За результатами даного огляду було складено висновок від 05.08.2019 року.

Захисник Паламарчук І.І. у апеляційному суді зазначив, що під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння лікар не дотримався встановленої нормативно-правовими актами процедури. Згідно положень ч.5 ст.266 КУпАП такий огляд вважається недійсним. Вказане свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені доводи апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1 оцінюються апеляційним судом критично, адже вони повністю спростовуються матеріалами провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від проведення поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №201553 від 05.08.2019 року та письмовими пояснення свідків (а.с.1, 2,3). В подальшому, на виконання вимог ст.266 КУпАП та п.7 Розділу І Інструкції, ОСОБА_1 було направлено до КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради», для огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується копією направлення від 05.08.2019 року. На підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість №271 від 05.08.2019 року, було надано висновок, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

На думку суду апеляційної інстанції доводи захисника Паламарчука І .І ., про те, що медичний огляд ОСОБА_1 було проведено з порушенням встановленої нормативно-правовими актами процедури та поверхово, є голослівними, оскільки не підтверджені жодними доказами, зважаючи на наступне.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, в якості свідка було допитано лікаря КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради» ОСОБА_5 , який зазначив, що під час медичного огляду у ОСОБА_1 було зафіксовано запах алкоголю з ротової порожнини. На пропозицію пройти огляд за допомогою алкотестеру «Drager 6820», ОСОБА_1 відмовився. Тому висновок про його перебування в стані алкогольного сп`яніння було зроблено через клінічні ознаки. Вважає висновок про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, підробленим, оскільки всі записи в ньому зроблені не його почерком.

Як вбачається з копії акта медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість №271 від 05.08.2019 року, стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було встановлено, за виявленим у нього запахом алкоголю з ротової порожнини. З метою додаткової перевірки наявності у нього в крові етилового спирту було запропоновано пройти перевірку за допомогою алкотестера Драгер 6720 або здати кров, однак ОСОБА_1 відмовився. Вказані обставини свідчать, що лікарем було дотримано процедури медичного освідування та вжито заходів для об`єктивного встановлення наявності стану алкогольного сп`яніння особи.

Наданий ОСОБА_1 висновок, складений 05.08.2019 року КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради», на підставі акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість №271, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги. Оскільки з листа КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради» №1782 від 14.11.2019 року та додатків до нього вбачається, що на підставі акта медичного огляду особи №271 від 05.08.2019 року було надано висновок про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Доказів того, що вказаною медичною установою взагалі видавався наданий ОСОБА_1 документ не встановлено.

Доводи захисника Паламарчука І.І. про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом також спростовуються розпискою наданою ОСОБА_1 про те, що він зобов`язується не керувати автомобілем протягом двадцяти чотирьох годин (а.с.4).

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи вказане вище, приходить до переконання, що викладені у постанові доводи про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Попри доводи апеляційної скарги, зазначені вимоги закону судом першої інстанції, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення були дотримані у повній мірі.

Посилання апеляційної скарги на невинуватість ОСОБА_1 , відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та істотні порушення вимог закону під час проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та винесення оскаржуваної ухвали, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Із огляду на вищезазначене постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Паламарчука Ігоря Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль