Справа №585/2527/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 33/816/383/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , за участю

прокурора Зеленського О.Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Зі змісту постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08.08.2019 вбачається, що ОСОБА_1 , визнано винним у тому, що він, перебуваючи з 25.10.2017 на посаді директора Роменської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби, будучи відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» особою, на яку поширюється дія цього Закону (посадовою особою юридичної особи публічного права) всупереч п.п. 1-4 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме, 25.08.2017, 22.12.2017, 27.11.2018, 20.12.2018 видав та підписав накази № №28, 44, 74, 80 відповідно, якими преміював близьку особу дружину ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову та закрити провадження на підставі п.п.1,7 ч.1 ст.247 КУпАП.

За змістом доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки при підписанні вказаних наказів про преміювання, суперечність між його приватним інтересом та службовими повноваженнями не вплинула на об`єктивність чи неупередженість прийнятих ним рішень. Відповідні накази про преміювання працівників Роменської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби, зокрема і його дружини, були ним, як безпосереднім керівником видані та підписані на підставі Колективного договору, Положення про преміювання та інші соціальні виплати працівникам Роменської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби, Положення про Роменську міжрайонну державну лабораторію Держпродспоживслужби, яким встановлено, що директор лабораторії має право застосовувати в установленому порядку, серед іншого, заходи заохочення до працівників лабораторії. З огляду на це, зазначає, що умислу вчиняти дії щодо недотримання умов запобігання та врегулювання конфлікту інтересів не мав, не підтверджуються дані обставини і матеріалами справи, що, на його думку, свідчить про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП. До того ж зауважує, що доводи сторони захисту з цього приводу суд першої інстанції не спростував, що, на переконання ОСОБА_1 , свідчить про упередженість суду та прийняття судового рішення, яке суперечить приписам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.7, 245, 280 КУпАП та Рішенню Конституційного Суду України №23-рп/2010 від 22.12.2010.

Окрім цього, посилається на порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП, оскільки протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією щодо нього складено після спливу 24 годин з моменту виявлення обставин даного правопорушення. Так, вважає, що моментом виявлення адміністративних правопорушень є 06.05.2019, що на думку апелянта з достовірністю підтверджується листом Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 03.05.2019 за вих. № 29-06/3515 про виявлення в його діях ознак корупційного правопорушення, який було направлено до Управління захисту економіки в Сумській області та зареєстровано останнім 06.05.2019. З цих же підстав, вважає, що суддя місцевого суду застосував до нього адміністративне стягнення поза межами строків, встановлених ч.3 ст.38 КУпАП. Крім цього вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки письмовим запереченням його захисника, наданим під час судового розгляду з приводу порушення встановлених КУпАП строків складання протоколів та притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, зважаючи на те, що спростовуючи дані доводи сторони захисту суд послався на рекомендації державної установи, що на його думку суперечить основним принципам судочинства.

Викладене, на думку ОСОБА_1 , свідчить про незаконність та необгрунтованість прийнятого відносно нього рішення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора Зеленського О.Г., який вважає постанову суду законною, обґрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, за змістом яких ОСОБА_1 заперечує наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, посилаючись при цьому на те, що не мав умислу вчиняти дії щодо недотримання умов запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а лише діяв в межах положень Колективного договору, Положення про преміювання та інші соціальні виплати працівникам Роменської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби, Положення про Роменську міжрайонну державну лабораторію Держпродспоживслужби при виданні та підписанні наказів про преміювання працівників лабораторії, в тому числі і дружини, апеляційний суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№297/2019, 298/2019, 299/2019, 300/2019 від 26.06.2019 ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Роменської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби та будучи відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до п.п. 1-4 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів під час видання наказів про преміювання працівників Роменської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби № 28 від 25.08.2017, №44 від 22.12.2017, №74 від 27.11.2018, №80 від 20.12.2018 відповідно, якими преміював близьку особу дружину ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №№301/2019, 302/2019, 303/2019, 304/2019 від 26.06.2019 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора Роменської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби та будучи відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до п.п. 1-4 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час видання наказів про преміювання працівників Роменської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби № 28 від 25.08.2017, №44 від 22.12.2017, №74 від 27.11.2018, №80 від 20.12.2018 відповідно, якими преміював близьку особу дружину ОСОБА_2

Вказаним обставинам, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, суддя місцевого суду дав об`єктивну оцінку і дійшов обгрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

Так, у відповідності до вимог ст.172-7 КУпАП відповідальність за ч.1 настає у випадку неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, за ч.2 вказаної статті - у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до положень примітки 2, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Також, відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» під реальним конфліктом інтересів розуміється суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Частинами 1, 2 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність особистих інтересів чи обставин, які можуть вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, привести до невиконання або неналежного виконання своїх посадових обов`язків, тому зобов`язана була повідомити про це свого безпосереднього керівника, в даному випадку Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області, однак не зробила цього та не утрималась від прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Матеріалами справи підтверджується наявність фактів, які утворюють реальний конфлікт інтересів, який полягає : у наявності приватного інтересу, зумовленого сімейними стосунками; суперечності між приватним інтересом і службовими повноваженнями, що вплинуло на прийняття рішення про надання премії близькій особі; наявністю повноважень для прийняття такого рішення; факту реального впливу суперечностей між приватним і службовим інтересом на об`єктивність та неупередженість рішення, про що свідчить прийняття ОСОБА_1 рішення щодо надання премії дружині за наявності в Положенні про преміювання та інші соціальні виплати працівникам Роменської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби положень, за якими підставою для виплати премії працівникам лабораторії є наказ керівника установи, тобто директора, та норми, за якою визначення конкретних розмірів преміювання працівників лабораторії проводиться керівником (п.2.4).

Викладене, спростовує доводи ОСОБА_1 , що при виданні ним наказів про преміювання працівників лабораторії, в тому числі і його дружини, не існувало суперечності між його приватним інтересом та службовими повноваженнями і що така суперечність безпосередньо вплинула на об`єктивність або неупередженість прийнятих ним рішень.

Враховуючи наведене, суддя місцевого суду прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, серед іншого, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області листом від 03.05.2019 за вих. № 29-06/3515 поінформувало Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції, як спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції про виявлення в діях директора Роменської міжрайонної державної лабораторії Держпродспоживслужби ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого, пов`язаного з корупцією, який згідно штампу вхідної кореспонденції на адресу Управління захисту економіки в Сумській області надійшов 06.05.2019.

Таким чином, датою виявлення правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП слід вважати 06.05.2019, тоді як оскаржувана постанова судді, якою ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення, прийнята 08.08.2019, тобто поза межами строків, встановлених ч.3 ст.38 КУпАП про що обгрунтовано зазначає в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Враховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова в повній мірі не відповідає вимогам чинного законодавства, відтак підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.