Справа № 159/4251/19 Провадження №33/802/831/19 Головуючий у 1 інстанції:Логвинюк І. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю секретаря - Старенько Л.М.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - Собковського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Собковського Сергія Сергійовича на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03.07.2019 року о 05 год.50 хв., в порушення вимог п. «2.9а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом - державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження за відсутністю у діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи: ОСОБА_1 не керував у вказаний у протоколі час автотранспортним засобом; матеріали провадження не містять доказів, які б вказували протилежне.

Винуватість його підзахисного у вчиненні інкримінованого правопорушення базується лише на показаннях поліцейського за відсутності відеозапису із місця події та показань свідків, які заявлені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що поліцейські, в порушення вимог чинного законодавства, відмовили ОСОБА_1 у проведенні огляду на стан сп`яніння на місці затримання; у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія з метою виявлення вказаного стану.

Захисник ставить під сумнів медичний висновок щодо стану алкогольного сп`яніння його підзахисного як такий, що складений з порушенням Інструкціїї №1452/735.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його представника - адвоката Собковського С.С., який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень статтей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п.44 рішення по справі «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи місцевий суд дотримався не у повному обсязі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №207076, 03.07.2019 року о 06 год. 40 хв. в с. Переспа Ковельського району Волинської області ОСОБА_1 , в порушення вимог п. «2.9а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем марки «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).

Відповідно до висновку результату медичного огляду на стан сп`яніння, виданого КП «Рожищенська центральна районна лікарня» від 03.07.2019 року- ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння; показник Алкотестера 02895 - 1,09 проміле (а.с.2).

У наданих суду пояснення ОСОБА_1 заперечив викладені у протоколі обставини та вказав, що 03.07.2019 року о 00 год. 34 хв. здав зміну та припинив управляти автомобілем «ДАФ», що зафіксовано тахографом та підтверджено детальним звітом здійсненим ПП «Світахо» (а.с.22-27).

З 04 год.34 хв. вказаної дати автомобілем керував його напарник - ОСОБА_2 (а.с.24), з яким він, у якості пасажира, доїжджав до м. Луцька. о 05 год.27 хв. було здійснено зупинку в с. Переспа Ковельського району Волинської області. Знаходячись біля автомобіля, до нього звернулись працівники патрульної поліції, які попросили пред`явити документи та, при цьому, у службовому автомобілі оформили протокол про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в атоматичному режимі про застосування щодо нього штрафу за порушення правил паркування автомобіля (а.с.5).

В подальшому поліцейські висловили сумнів у тверезості водія та запропонували пройти тест на вміст алкоголю у найближчому медичному закладі - Рожищенській районній лікарні.

Зі слів ОСОБА_1 - прилад алкотестеру не показав вмісту алкоголю у нього. Однак, згодом, на вимогу лікаря, було зроблено повторний тест, який показав позитивний результат.

Свідок ОСОБА_3 у наданих поясненнях вказав, що того дня здійснював патрулювання і був присутнім при складенні протоколу на ОСОБА_1 саме за порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Зазначає, що на зупинці громадського транспорту у с. Переспа Ковельського району Волинської області було помічено неправильно припаркований автомобіль марки «ДАФ», водієм якого представився ОСОБА_1 . При оформленні протоколу про порушення Правил дорожнього руху України за неправильне паркування - відчув запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 ; запропонував проїхати у районну лікарню для освідування. Вказує, що прилад Алкотестеру показав позитивний результат - 0,58 проміле.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує наступне.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З матеріалів справи вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є показання поліцейського та акт медичного висновку №56, виданий Рожищенською районною лікарнею.

При цьому, інших доказів на доведення винуватості особи у інкримінованому йому правопорушенні судом не здобуто.

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення та вказав на низку порушень при складенні проколу, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

З іншої сторони, надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №207076 і поясненням свідка ОСОБА_3 , суд звертає увагу на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Зважаючи на обставини даної справи, суд звертає увагу на те, що частина перша статті 130 КУпАП в тому числі, передбачає відповідальність за керування автотранспортом у стані алкогольного сп`яніння, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 керував автотранспортом у стані алкогольного сп`яніння, на підтвердження чого суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, пояснення поліцейського та медичний висновок.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні показання інших свідків, які повинні бути залучені при складенні такого проколу та відеозапис із нагрудного знаку поліцейського для відновлення реальної картини перебігу подій 03.07.2019 року, що могло б стати беззаперечним доказом вини у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

Зокрема, як було зазначено вище, ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме вказав, що не керував автотранспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що стверджується копіями тахографа та супровідними документами.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Наведені факти, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги апеляційному суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин апеляційний суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Собковського Сергія Сергійовича - задовольнити.

Постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду /підпис/ В.В.Гапончук