Справа № 463/5450/19 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/811/834/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника Гамалія ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 липня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 липня 2019 року

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

Львівської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , не

працюючого, проживаючого:

АДРЕСА_1 а

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 130 ч.1 КУпАП та за ст. 124 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права права керування всіма видами транспортних засобів строком 6 (шість) місяців, за ст. 130 ч. 1 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 36 ч. 2 КУпАП остаточно визначено ОСОБА_2 вид адміністративного стягнення штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком 1 (один) рік.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 29 червня 2019 року о 17 год. 46 хв. в м. Львові на вул. Зелена вул. Палія керував транспортним засобом Тойота, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

Крім того, громадянин ОСОБА_2 , керуючи автотранспортним засобом Тойота, д.н.з. НОМЕР_2 , 29.06.2019р. о 17 год. 46 хв. в м. Львові на вул. Зелена вул. Палія не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем Мерседес, д.н.з. НОМЕР_3 , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. п. 2.3. «б», 12.1, 13.1 ПДР України.

Не погодившись з даною постановою правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суддя місцевого суду неправильно застосував норми матеріального права та порушив приписи процесуального права. Вважає, що суддя під час розгляду справи допустив однобічність та неповноту, а також неправильно оцінив наявні у справі докази, що призвело до незаконної та необгрунтованої постанови та що в його діях не було складу адмінівстративного правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції неналежно з`ясував обставини справи, зокрема суддею не враховано те, що показники Драгеру не можуть вважатися допустимими, оскільки останнє калібрування Драгеру 6820 проводилося більше 6 місяців назад, крім того, йому не було запропоновано пройти огляд у спеціалізованому медичному закладі, та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції не було належним чином роз`яснено його права. Вказує, що визнає всі фактичні обставини, стосовно вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, свою вину визнає, вчинив дане правопорушення з необережності.

Просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення правопорушника ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , який підтримав апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, тобто в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії БПР18 № 318671 від 29 червня 2019 року, даними тесту приладу «Drager», який встановив 2,14 проміле алкоголю, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердив факт вчинення правопорушення, поясненнями самого ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про недійсність результатів приладу Драгер 6820 з покликанням на те, що калібрування газоаналізатора відбулося без дотримання шестимісячного строку для проведення такого, є безпідставним, так як відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 р. № 1747 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 р. за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» міжповірочний інтервал для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, становить один рік.

І як вбачається з висновку газоаналізатора «Драгер» від 29 червня 2019 року, яким зафіксовано стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , останнє калібрування проводилося 14 листопада 2018 року, тобто на час вчинення правопорушення не сплив річний строк для проведення повірки. При цьому прилад Драгер 6820 входить до переліку спеціальних засобів для проведення огляду водіїв з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, апеляційний суд не приймає до уваги і покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_2 нових правопорушень.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_2 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

В зв`язку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_2 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції щодо нього залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 липня 2019 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк