Справа № 724/2100/19
Провадження № 3/724/805/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Гураль Л.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , -

перо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ДПР18 №297231 від 07.12.2019року, ОСОБА_1 07 грудня 2019 року о 23:13 год. години на а/д Н-03 319 км, керував транспортним засобом Rover реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань на адресу суду не надіслав.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП його присутність при розгляді справи не є обов`язковою, а тому суд розглядає справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №297231 від 07.12.2019року зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, однак під час розгляду справи дані твердження не знайшли свого підтвердження.

В судовому засіданні було досліджено відео з бодікамер працівників поліції, з якого не вбачається, хто саме керував автомобілем. При цьому з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 весь час звертав увагу поліцейських, що він не керував автомобілем.

Так, відеозапис розпочинається з того моменту, коли двері автомобіля з боку водія відкриті, однак на місці нікого немає. Разом з цим на пасажирському сидінні сидів чоловік, а також двоє чоловіків сиділи на задньому сидінні.

Працівники поліції, намагалися з`ясувати, хто перебував за кермом і прийшли до переконання, що це був ОСОБА_1 За версією працівників поліції ОСОБА_1 пересів на заднє сидіння, щоб уникнути відповідальності.

Однак суду не зрозуміло на підставі яких даних поліцейським було визначено водія даного транспортного засобу ОСОБА_1 , з огляду на те, що в автомобілі, окрім нього, перебувало ще двоє чоловіків.

Будь-яких доказів, на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, та після його зупинки, пересів на заднє сидіння в матеріали справи не подано.

Крім того, ОСОБА_1 протягом всього періоду відеофіксації даної події стверджував, що за кермом перебував його знайомий, який втік з місця після зупинки транспортного засобу в невідомому напрямку.

Згідно закону, підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення особи до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП за дії, передбачені у диспозиції цієї статті-відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є, зокрема, встановлення власне факту перебування водія за кермом автомобіля, відмови суб`єкта правопорушення (водія), у якого наявні ознаки сп`яніння, від такого огляду як на місці, так і у закладі охорони здоров`я, та присутність при цьому двох свідків.

За таких обставин зібрані по справі докази, які суд безпосередньо дослідив в ході судового розгляду справи, вказують на те, що факт керування автомобілем марки Rover реєстраційний номер НОМЕР_1 водієм ОСОБА_1 , не доведено. При цьому порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в частині направлення водія (у разі відмови пройти огляд на місці) на огляд в найближчий заклад охорони здоров`я.

Зокрема, відповідно до п. 6-7 розділу І наведеної вище Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому з наявного в матеріалах справи відео вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, однак останній відмовився від такого огляду в присутності двох свідків.

Хоча в матеріалах справи наявне направлення на огляд до медичного закладу, однак з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поліцейський не пропонував провести огляд в медичному закладі.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер. Щодо пропозиції пройти огляд в медичному закладі дані пояснення не містять жодних відомостей.

Наявне в матеріалах справи направлення на проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі судом до уваги приймається, оскільки складено поліцейським в односторонньому порядку, не містить в собі ані дати, ані години такого направлення.

Згідно із роз`ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Отже, вищезазначені порушення, допущені під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а також під час оформлення даного матеріалу про адміністративне правопорушення, позбавляють суд можливості встановлення вини останнього у порушенні п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду із прав людини, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже таким чином суд неминуче перебирає на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. («Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Так, практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України, фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, вважаю, що в ході судового розгляду не добуто прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 , тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Суддя: Л. Л. Гураль