Провадження № 33/824/3445/2019 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 грн.

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04.06.2018 о 16 год. 15 хв. на вул. Невська, 20, у м. Києві керував автомобілем марки «NISSAN», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, у яких він просить визнати причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги поважними, скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26.07.2019, а провадження у справі щодо нього закрити.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Про існування оскаржуваного рішення він дізнався лише у серпні 2019 року, коли банк заблокував рахунок із заробітною платою. При цьому, будь-яких транспортних засобів у власності чи користуванні не має, водійське посвідчення втратив близько 3 років тому, автомобілем, що належить ОСОБА_2 , ніколи не керував. Протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 складений без його участі, адже у цей час він перебував на робочому місці та адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вчинити не міг. Підпис у протоколі належить не йому, адреса проживання та номер телефону не відповідають дійсності. Розписка написана та підписана не ним. Особа, зафіксована на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських йому не знайома.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції скасуванню з направленням матеріалів справи про адміністративне правопорушення для проведення додаткової перевірки.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Оскаржуване рішення ухвалене за його відсутності. Про існування постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 дізнався лише 06.08.2019 після ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновлення ОСОБА_1 строку на подачу апеляційної скарги.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2015, судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП.

Як вбачається з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, районним судом не було в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її оповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту п.25 рішення ЄСПЛ від 11.04.2011 у справі «Жук проти України», вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, що підтверджують належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання. Не дивлячись на це, суд першої інстанції розглянув справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всупереч вимогам ст.268 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №181212 від 04.06.2018 вбачається, що 04.06.2018 ОСОБА_1 о 16 год. 15 хв. на вул. Невська, 20, у м. Києві керував автомобілем марки «NISSAN», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушень, передбачених вказаною статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванням транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю прямого умислу.

Суб`єктом правопорушень, є водії транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що будь-яких транспортних засобів у власності чи користуванні не має, водійське посвідчення втратив близько 3 років тому, автомобілем, що належить ОСОБА_2 , ніколи не керував. Протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 складений без його участі, у цей час він перебував на робочому місці. Відтак, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вчинити не міг. Підпис у протоколі належить не йому, адреса проживання та номер телефону не відповідають дійсності. Розписка написана та підписана не ним. Особа, зафіксована на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського йому не знайома.

Із дослідженого у судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського від 04.06.2019 вбачається, що особа, яка назвалась ОСОБА_1 , відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.6). Однак вказаний водій не є ОСОБА_1 , адже зовнішньо не схожий на нього, має ряд особливих прикмет не притаманних апелянту. Вказане свідчить про неналежне встановлення працівниками поліції та судом першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, наявність/відсутність посвідчення водія у ОСОБА_1 , достовірність зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення адреси проживання та номеру телефону, місцевим судом перевірено не було. Також не було встановлено місце знаходження ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення, належності йому підписів та розписок, що містяться у матеріалах провадження.

Правовими приписами ст.256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, ні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №181212 від 04.06.2018, ні при ухваленні оскаржуваного рішення зазначених вимог закону враховано не було.

Крім того, у матеріалах справи містяться письмові пояснення свідка ОСОБА_4 (а.с.2), у яких відсутня дата відібрання.

Згідно з п.п.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки порушення вимог закону були допущені на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції, із метою забезпечення ОСОБА_1 права на захист, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову районного суду - скасувати, а матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №181212 від 04.06.2018 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 направити для додаткової перевірки до УПП в м. Києві, під час якої уповноваженим особам слід оформити матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог закону та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 поновити строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №181212 від 04.06.2018 за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 направити для додаткової перевірки до УПП в м. Києві.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль