Справа №583/2167/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ярошенко Т. О.
Номер провадження 33/816/338/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Кудіна О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2019 року ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у зв`язку з тим, що він 08 травня 2019 року о 22 год. 20 хв., рухаючись по вул. Батюка в м. Охтирка керував транспортним засобом «Форд Мондео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6810» та від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі ст.247 КУпАП.

За змістом доводів апеляційної скарги апелянт вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, апелянт зазначає, що працівник поліції підійшов до його автомобіля, який перебував у нерухомому стані на узбіччі дороги на перехресті з вулицею Батюка та безпідставно почав вимагати пред`явити документи. Посилається також на відсутність у матеріалах провадження акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, який вважає основним доказом у справі.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає про те, що інформація, зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього не відповідає дійсності, зокрема, в протоколі зазначено, що його автомобіль рухався вулицею Батюка, тоді як він їхав по вулиці Чкалова, не вказано точне місце складення протоколу та зазначений неправильний час. Також апелянт зазначає про те, що в протоколі зазначена його адреса, яка не відповідає дійсності, через що він і не отримав судову повістку на перше судове засідання. Вдруге розгляд даної справи був відкладений у зв`язку з участю його захисника в іншому судовому процесі, а втретє він перебував на стаціонарному лікуванні, що на його думку, спростовує висновок суду про затягування ним розгляду справи та позбавило його доступу до правосуддя. Крім того, він був позбавлений можливості викласти в протоколі свої заперечення та зауваження з приводу дій поліцейських. Вказує й на те, що на відеозаписі зафіксована не вся подія правопорушення у зв`язку з тим, що перед фіксацією сам поліцейський сказав йому відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння.

Посилається ОСОБА_1 і на порушення його прав у зв`язку з ненаданням йому для ознайомлення матеріалів провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього та копій відеофайлів з нагрудних камер поліцейських. Крім того, на обґрунтування порушення його права на справедливий суд посилається на практику ЄСПЛ щодо реалізації права особи на судовий захист.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Кудіна О.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєному підтверджується даними, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 351656 від 08 травня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 08 травня 2019 року о 22 год. 20 хв., рухаючись по вул. Батюка в м. Охтирка керував транспортним засобом «Форд Мондео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6810» та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1). При цьому, ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень та підпису протоколу.

Доводи апелянта про невідповідність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи, даний протокол складений уповноваженою на те посадовою особою, за своїм змістом протокол відповідає положенням ст.256 КУпАП, п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 з наступними змінами та містить в собі всі необхідні відомості.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в протоколі зазначена інформація, яка не відповідає дійсності, то їх необхідно оцінити критично. Зокрема, твердження про те, що автомобіль ОСОБА_1 не рухався та що в протоколі була зазначена неправильна назви вулиці спростовуються змістом самої апеляційної скарги. Так, друга сторінка апеляційної скарги містить такі абзаци: «... відразу проявляючи незаконні і протиправні дії, працівник поліції підійшов до мого автомобіля, який перебував в нерухомому стані на узбіччі автодороги по вулиці Чкалова, м. Охтирка, на перехресті з вулицею Батюка...», в іншому ж зазначено: «Крім того, я на місці події рухався по вулиці Чкалова...». Вищевикладений текст, по-перше, суперечить один одному в частині перебування ОСОБА_1 у нерухомому автомобілі, а по-друге, апелянтом зазначено про перебуванні автомобіля на перехресті вулиць Чкалова та Батюка, у зв`язку з чим не можна дійти висновки, що зафіксовані у протоколі відомості щодо місця вчинення адміністративного правопорушення не відповідають дійсності і не спростовують наявність складу даного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в протоколі зазначена неправильна адреса його проживання вважаю такими, що не заслуговують на увагу, оскільки хоча адреса його реєстрації і не збігається з адресою, вказаною у протоколі, однак останні повістки суду першої інстанції апелянт отримував саме за тією адресою, яку вказав поліцейський. Крім того, і сама апеляційна скарги містить саме цю адресу, як адресу особи, яка подає апеляційну скаргу.

Таким чином, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення вважаю, що складаючи відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, працівники поліції дотримались у повному обсязі усіх процесуальних вимог закону.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення винуватість ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2,3), а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеорестратора патрульного автомобіля, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію пройти медичний огляд в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора алкотестеру «Драгер 6810» та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків (а.с. 11). До того ж, не підтверджуються жодними доказами доводи апелянта з приводу того, що відеофіксація його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відбувалася за попередньою порадою поліцейського і в матеріалах провадження відсутні будь-які скарги до органів поліції з приводи неналежної поведінки їх співробітника.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги щодо некоректного часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки час зазначений у протоколі відносно нього повністю узгоджується з часом, зафіксованим на відеозаписі з відеореестратора патрульного автомобіля. До того ж, саме цим відеозаписом спростовується той факт, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості викласти у протоколі свої заперечення та зауваження, оскільки з відеозапису чітко видно, що від будь-яких підписів та дачі пояснень по суті вчиненого адміністративного правопорушення він відмовився у присутності свідків.

Необґрунтованими є і твердження апелянта щодо обов`язкової наявності у матеріалах провадження акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони суперечить вимогами п.10 Наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, відповідно до якого результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

З вищезазначеного випливає, що наявність акту огляду особи на стан алкогольного сп`яніння є обов`язковою лише у випадку проведення такого огляду поліцейськими на місці вчинення адміністративного правопорушення за допомогою спеціальних технічних засобів. У даному ж випадку ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, тому відсутність акту не суперечить вимогам Інструкції.

Також не беруться до уваги і доводи ОСОБА_1 про незаконні дії поліцейських щодо безпідставної вимоги пред`явити документи, оскільки в даному випадку з`ясування вказаної обставини виходить за межі предмета судового розгляду та не підлягає обов`язковому дослідженню.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

Невмотивованими є і доводи апеляційної скарги з приводу позбавлення апелянта доступу до правосуддя, оскільки матеріалами провадження підтверджується, що розгляд даної справи відкладався тричі з ініціативи ОСОБА_1 чи його захисника. При цьому, у судовому засіданні від 04.07.2019 (а.с. 19) він був присутній особисто, тобто мав реальну можливість надати суду свої пояснення та заперечення. Крім того, сторона захисту не була обмежена і в можливості ознайомитись з матеріалами провадження, так як з наявної у матеріалах провадження заяви вбачається, що суд надав дозвіл на ознайомлення з ними у повному обсязі з можливістю виготовлення копій (а.с. 29).

З огляду на вищевикладене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у провину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному перегляді справи, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.