Справа №515/152/19
Провадження №3/515/545/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 січня 2019 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого-судді Семенюк Л.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Татарбунарського ВП Арцизького відділу ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, розвідну, працюючої - майстром виробничого навчання ПТАУ, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

- за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2019 року о 22 год. 15 хв., ОСОБА_1, знаходячись за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1, висловлювалася нецензурною лайкою на адресу своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2, 2005 року народження, та декілька разів вдарила її шнуром, тим самим вчинила домашнє насильство.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала в повному обсязі та пояснила, що дійсно 18 січня 2019 року в вечірній час, знаходячись за місцем проживання, посварилася зі своєю донькою, яка виходить з під контролю, провокуючи її на сварки. В ході сварки, можливо, висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою та вдарила останню декілька разів шнуром. В скоєному щиро розкаюється.

Вина ОСОБА_1, крім повного визнання правопорушницею, також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №123257 від 23 січня 2019 року, з якого вбачається, що 18 січня 2019 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_1, вчинила фізичне домашнє насилля відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2, перебуваючи за місцем мешкання, де ображала доньку та декілька разів вдарила шнуром (а.с.1);

- рапортом чергового про реєстрацію події правопорушення, вчиненого ОСОБА_1. (а.с.2);

- заявою батька неповнолітньої ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності його колишню дружину ОСОБА_1, яка вчинила домашнє насильство відносно їхньої доньки ОСОБА_2 (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23.01.2019 року (а.с.4-5), письмовими поясненнями порушниці ОСОБА_1 з викладенням обставин правопорушення;

- характеристикою, виданою Татарбунарським ПТАУ, з якої слідує, що ОСОБА_1 зарекомендувала себе за місцем роботи з позитивної сторони. (а.с.9).

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області 01.07.2005 року, серії НОМЕР_1 (а.с.13)

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі-Закону) визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства передбачена статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою, окрім іншого, встановлено, що вчиненням домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За зазначених обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинила сварку зі своєю донькою ОСОБА_2, при цьому висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою та вдарила останню декілька разів шнуром, в її діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України, за що вона має нести відповідальність.

Обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, при розгляді справи не встановлено.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, слід визнати щире розкаяння правопорушниці.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушниці, ступеню її вини, беручи до уваги позитивну характеристику на правопорушницю за місцем роботи, вважаю необхідним та достатнім накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У цьому зв'язку, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 9, 30-1, 33-35, 40-1, ч.1 173-2, 252, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 /ідентифікаційний номер НОМЕР_2/, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень, який підлягає сплаті на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 /ідентифікаційний номер НОМЕР_2/ судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривень 20 коп. (стягувач: Державна судова адміністрація України, код ЄДРПОУ - 37993783, м.Київ, 01601; реквізит рахунка для зарахування надходжень: отримувач - ГУК у м.Києві/ м. Київ 22030106, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998, рахунок отримувача - 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КУпАП України (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу).

Строк пред'явлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору 3 місяці.

Суддя Л. А. Семенюк