П О С Т А Н О В А

Справа № 126/3368/18

Провадження № 3/126/99/2019

"29" січня 2019 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області

Гуцол В. І.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності не притягувався ,

за ст. ст. 122-2, 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 001207 від 01.12.2018 року, 01.12.2018 року о 21 год. 40 хв. в с. Бирлівка Бершадського району по вул. Вишнева водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем Fiat Ducato д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка була подана за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольорів, чим порушив п. 2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 001206 від 01.12.2018 року, 01.12.2018 року о 21 год. 40 хв. в с. Бирлівка Бершадського району по вул. Вишнева водій ОСОБА_2 керував автомобілем Fiat Ducato д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчинені однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила декілька правопорушень, справи про які розглядаються одночасно, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи, що в провадженні Бершадського районного суду одночасно знаходяться дві адміністративні справи № 126/3368/18 (провадження № 3/126/99/2019) та № 126/3369/18 (провадження № 3/126/100/2019) відносно однієї особи, для повного та всебічного розгляду справи відповідно до ст. 36 КУпАП слід об'єднати в одне провадження. Об'єднаній справі присвоїти № 126/3368/18 (провадження № 3/126/99/2019).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 провину в інкримінованих правопорушеннях не визнав та показав, що 01.12.2018 року в с. Бирлівка, близько 22 год. він повертався додому на своєму автомобілі Fiat Ducato д.н.з. НОМЕР_1. Повернувши на свою вулицю в дзеркалі заднього виду він помітив позаду поліцейську машину, проте він подумав, що це додому повертається на службовому автомобілі його сусід Мацібора, який теж працює в поліції. Коли він заїхав у гараж то побачив, що до нього прямують поліцейські. Працівники поліції відкрили двері його автомобіля та відібравши в нього телефон, наділи кайданки та нічого не пояснивши повели його до поліцейського автомобіля. Далі його привезли до поліцейського відділку та запропонували йому пройти до Бершадської ОЛІЛ, проте він відмовився, оскільки є інвалідом і фізично пересуватися йому важко. Тоді йому наказали розписатися в якихось документах, після чого віддавши телефон та викликавши йому таксі відпустили додому. Свідки та поняті вказані в протоколі були відсутні під час описаних подій. Враховуючи вищенаведене, просить провадження по справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 7 ч. 2 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 122-2 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Всупереч вказаному, суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 дійсно з об'єктивних причин відмовився виконати законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу та перебував за кермом в стані алкогольного сп'яніння.

Складання протоколів по справі про адміністративні правопорушення, що є доказами по цій справі відбулося із грубим порушенням норм чинного законодавства.

Так, матеріали про невиконання ОСОБА_2 вимог працівника поліції про зупинку транспортного засобу не містять взагалі будь яких належних та допустимих доказів, крім протоколу про адміністративне правопорушення. В матеріалах взагалі не зазначено свідків правопорушення, не долучено жодних їхніх пояснень.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 глави 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 № 1395, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Однак у протоколі складеному відносно ОСОБА_2 відсутні відомості, про посвідчення свідками відмови правопорушника від підписання протоколу.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_2 не встановлено ознак які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Також під час розгляду справи в суді не встановлено факту керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Обставини справи, викладені у протоколі теж не відповідають дійсності.

Так, особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Згідно цього розділу водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп'яніння. Жодних доказів про те, що ОСОБА_2 був відсторонений від керування автомобілем чи акт тимчасового затримання транспортного засобу в матеріалах справи відсутні.

Наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають шаблонний характер та не відображають суті і обставин вчинення ОСОБА_2 правопорушення, що викликає у суду сумніви стосовно того чи дійсно вказані особи були свідками описаної в протоколі події. Виходячи з викладеного, суд не враховує їх пояснення як докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_2 не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даними статтями.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відношення до вчиненого, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_2 не доведена, керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. І. Гуцол