ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

29 січня 2019 р. . м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина

України, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3-

ганець, Дніпропетровська область, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого,-

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

08 грудня 2018 року о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_1, знаходячись за місцем мешкання у квартирі № 22, будинку № 18 по Північному кварталу в м. Марганець, Дніпропетровської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2, а саме: висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоду психічному здоров'ю потерпілої про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне пра-вопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопо-рушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою провину у вчинені даного правопорушення визнав повністю, у скоєному розкаявся, суду пояснив, що того дня між ним та його співмешканкою виникла сварка, в ході якої він ображав останню грубою нецензурною лайкою, тілесних ушкоджень він їй не спричиняв, перебував у стані алкогольного спяніння. На даний час вони примирилися. Просить суд застосувати до нього мінімальну міру стягнення - у виді штрафу.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність ОСОБА_1 - визнано його щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Провина ОСОБА_1 у вчинені зазначеного правопорушення підтверджується про-токолом про адміністративне правопорушення серії ГР №242799 від 08.12.2018 року, пись-мовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та свідків, в яких вони зазначили про обставини, за яких останнім було скоєно вказане адміністративне правопорушення, долученими до матеріалів справи, а також поясненнями самого правопорушника у судовому засіданні, відповідно до яких він дійсно вчинив зазначене правопорушення за вищевикладених обставин.

ОСОБА_1 свою вину визнав, у скоєному щиро розкаявся.

Вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 те, що він у скоєному щиро розкаявся, з потерпілою примирилися, всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, розмір якого визначено на рівні найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м'якого або суворого стягнення, відсутні.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адмі-ністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному покаранню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовийзбір» та ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 23,24,33,40-1, ч.1 ст. 173-2,283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністра-тивного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384 (триста вісмдесят чотири ) гривні 20 копійок.

Штраф повинен бути сплачений згідно зі ст.307 КУпАП протягом 15 днів від дня вручення (отримання) постанови за справою про адміністративне правопорушення в установу банку.

Копія платіжного документу подається до суду.

Своєчасно не сплачений штраф буде примусово стягнутий із заробітної плати чи іншого заробітку, пенсії або стипендії відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП в разі несвоєчасного сплачення штрафу і виконання постанови в примусовому порядку, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП , витрати на облік зазначеного правопорушення. Розмір витрат визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: О. С. Янжула