ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/145/19 Головуючий по 1 інстанції
Справа № 703/1997/19 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПОСОБА_1 Л ОСОБА_2 А. Суддя в апеляційній інстанції: Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 червня 2019 року, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм Смілянського РЕМ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 129750 від 25.04.2019 року ОСОБА_3 03 квітня 2019 року о 07 год. 30 хв. по вул. Миру, в с. Балаклея на 191 км автодороги Київ-Знам`янка, керував автомобілем ВАЗ-21061, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до Акту ЧОНД № 242, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 червня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3 , порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції від 27.06.2019 та закриття провадження щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що 03.04.2019 року близько 07 год. 30 хв. він керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Миру в с. Балаклея, Смілянського району. У цей час увімкнувши проблискові маячки та вчинивши різке маневрування поліцейським автомобілем, що спричинило до екстреного гальмування транспортного засобу ОСОБА_3 , останнього зупинили працівники поліції. Причиною зупинки, за їхніми словами, було те, що водій різко змінив напрямок руху при зустрічі з автомобілем поліцейських, що викликало у них підозру. При спілкуванні з водієм працівник поліції сказав, що відчуває від нього запах алкоголю та повідомив, що слід проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.

Приїхавши до КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» до них вийшов лікар-фельдшер, надав апелянту невідомі предмети та сказав, щоб останній у них дмухав. ОСОБА_3 у невідомі предмети тричі, а на прохання водія показати результати, зображені на приладі, лікар відмовився. На зауваження апелянта, що огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен проводитись за допомогою дослідження біологічного середовища, лікар повідомив, що достатньо буде даних із невідомих апелянту предметів.

Вказує, що згідно акту медичного огляду № 242, наданого на адвокатський запит, результати обстеження щоразу збільшувались. Звертає увагу, що акт датований 14.04.2019 року, а висновок зроблено 03.04.2019 року.

Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням строку, визначеного ст. 254 КУпАП, 23.04.2019 року, а не 25.04.2019 року, як вказано у ньому, і не в с. Балаклея, а у с. Костянтинівна, Смілянського району.

Враховуючи наведене, апелянт вважає, що суддею місцевого суду було неповно досліджено матеріали справи та винесено постанову при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Крім того, ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Смілянського міськрайонного суду від 27.06.2019 року, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався 22.07.2019 року.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, з матеріалами справи про адміністративне правопорушення ознайомився 22.07.2019 року, а апеляційну скаргу подано 25.07.2019 року.

За таких обставин, суддя вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшають і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ № 129750 від 25.04.2019, складеного поліцейським СРПП № 2 Смілянського ВП Заболотнім В.Б., згідно якого ОСОБА_3 03 квітня 2019 року о 07 год. 30 хв. по вул. Миру, в с. Балаклея на 191 км автодороги Київ-Знам`янка, керував автомобілем ВАЗ-21061, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до Акту ЧОНД № 242, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 242 від 03.04.2019 року, згідно якого ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- рапортом поліцейського СРПП № 2 Смілянського ВП Заболотнього В.Б про те, що 03.04.2019 року після зупинки автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_2 , та виявлення у водія ОСОБА_3 ознак алкогольного сп`яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер», на що ОСОБА_3 відмовився, у зв`язку з чим огляд водія проводився лікарем Черкаського обласного наркологічного диспансеру.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про те, що огляд у КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» проводився лікарем невідомими предметами, спростовуються Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 242, згідно якого огляд ОСОБА_3 проводився лікарем ОСОБА_4 з урахуванням зовнішнього вигляду ОСОБА_3 , його поведінки, стану свідомості, мовної здатності, вегетативно-судинних реакцій, рухової сфери тощо, а також за допомогою спеціального технічного засобу Алконт 01с У-U. При цьому, покази вказаного технічного засобу о 08 год. 15 хв. були 0,3 проміле, а через 20 хвилин 0,6 проміле.

Крім того, згідно вказаного Акту 03.04.2019 року у ОСОБА_3 було відібрано біологічне середовище (сечу) для дослідження, яке проводилось 09.04.2019 року, та згідно Акту № 378 від 09.04.2019 року в сечі було виявлено етиловий спирт в концентрації 0,95 проміле, що свідчити про алкогольне сп`яніння особи, яка проходила обстеження.

Таким чином, посилання апелянта на те, що лікарем йому було відмовлено у проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою біологічного середовища, спростовані даними Акту № 242.

Твердження апелянта про те, зазначений Акт датований 14.04.2019 року, а Висновок про наявність у ОСОБА_3 стану алкогольного сп`яніння 03.04.2019 року, спростовуються тим, що 03.04.2019 року лікарем було проведено огляд ОСОБА_3 за допомогою спеціального технічного засобу Алконт, а 09.04.2019 року було проведено дослідження відібраної у ОСОБА_3 03.04.2019 року сечі, за результатами якого і оформлено Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 242.

Вказані обставини є обґрунтуванням і того, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 складено 25.04.2019 року, тобто після проведення КЗ «ЧОНД» дослідження відібраного у ОСОБА_3 біологічного середовища та повідомлення про результати обстеження працівників поліції.

Даних про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 було складено 23.04.2019 року, а не 25.04.2019 року, матеріали справи не містять та не надано відповідних доказів і апелянтом.

Враховуючи наведене, вина ОСОБА_3 доведена належними доказами, які містяться в матеріалах справи, тому накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника.

З огляду на викладене, суддя вважає, що постанова судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 червня 2019 року щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 червня 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба