Справа № 473/36/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"22" січня 2019 р. місто Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е., з участю секретаря Данилевич Т.О.,

захисника Віишневського А.А.,

розглянув адміністративну справу, яка надійшла від Департаменту патрульної поліції УПП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

До Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до тексту протоколу 26 грудня 2018 року біля 23 годин 30 хвилин на 157 км автодороги Н - 24 «Благовіщенське - Миколаїв» водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом - легковим автомобілем моделі «ВАЗ - 21099» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Йому було запропоновано в присутності двох свідків пройти медичний огляд за допомогою газового аналізатора типу «Драгер», від чого він відмовився, але виявив бажання пройти медичний огляд в медичному закладі. Згідно висновку Вознесенської центральної лікарні №48 від 27 грудня 2018 року, ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння, чим ним порушено вимоги п.2.9 а/ ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав себе винним за ч.1 ст.130 КУпАП та пояснив, що 26 грудня 2018 року біля 23 годин 30 хвилин на 157 км автодороги Н - 24 «Благовіщенське - Миколаїв» він не керував транспортним засобом - легковим автомобілем моделі «ВАЗ - 21099» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. В цей час він знаходився в приміщенні кафе «Гетьман» в селі Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області. Автоомбіль моделі «ВАЗ - 21099» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 був припаркований біля кафе. Коли він підійшов до транспортного засобу, але навіть не запускав двигун автомобіля, саме в цей момент під'їхали працівники поліції, запросили його в свій службовий автомобіль, де запропонували йому пройти медичне освідування на стан алкогольного сп'яніння, на що він відмовився та пояснив їм, що він не керував транспортним засобом. Але не зважаючи на це, він був доставлений до приміщення приймального відділення Вознесенської районної лікарні, де відносно нього працівниками поліції був складений протокол про адміністративне порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, в зв'язку з порушенням вимог п.2.9 а/ ПДР України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст. 252 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не може грунтуватися на досліджених в судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст..278 КУпАП серед інших питань має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Проте у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД номер 280220 від 27 грудня 2018 року, складеному відносно громадянина ОСОБА_2, факт керування ним транспортного засобу - легкового автомобіля моделі «ВАЗ - 21099» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, не доведений.

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії БД номер 280220 від 27 грудня 2018 року, не містить всіх конкретних та фактичних даних про обставини вчинення адміністративного правопорушення, у такому вигляді через його істотні недоліки не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_2.

З наведених вище мотивів та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що представлені в протоколі адміністративного правопорушення та в матеріалах адміністративної справи докази, які б підтверджували вину громадянина ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, висновок інспектора першої роти першого батальйону УПП в Миколаївській області, викладений в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД номер 280220 від 27 грудня 2018 року /а.с.1/, що громадянином ОСОБА_2 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, в судовому засіданні не доведений, і даний висновок не ґрунтується на матеріалах справи про адміністративне правопорушення та законі.

Представлені в протоколі адміністративного правопорушення докази, які б підтверджували вину громадянина ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є недостатніми та недопустимими, для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вчинення даного адміністративного правопорушення громадянином ОСОБА_2 не було підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Таким чином, оскільки належних, допустимих достовірних та достатніх доказів того, що громадянином ОСОБА_2 були порушені вимоги п.2.9 а/ ПДР України, і що ним відбувалося керування транспортним засобом, суду не надано, в діях громадянина здобнова К.О. відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. Е. Дробинський