Категорія:ст.ст.173, 185 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Тарасенка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у ТОВ " Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ", визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КпАП України, та на підставі ч.2 ст.36 КпАП України на нього накладено адміністративне стягнення в межах санкції ст.185 КпАП України - у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Також із ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 384 грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07 вересня 2019 року об 04:00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вул. Ковельській, 1 в м. Луцьку, голосно висловлювався нецензурною лайкою, тобто вчинив дії, які порушують громадський порядок і спокій громадян, та відповідно утворюють адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КпАП України.

Крім того, ОСОБА_1 в цей же час та місці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на законну вимогу поліцейського припинити адміністративне правопорушення не реагував, ображав працівників поліції нецензурною лайкою та шарпав їх за формений одяг, тобто вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського та відповідно адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КпАП України.

ОСОБА_1 не погоджуючись із вказаною постановою судді в частині його притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КпАП України, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати в цій частині та змінити вид адміністративного стягнення. Вказує про те, що місцевий суд не дослідив докази, які могли істотно вплинути на його висновки в частині вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України та постановив рішення не встановивши обставин цього адміністративного правопорушення на суперечливих доказав зацікавлених осіб. Суд першої інстанції під час розгляду справи не встановив та не перевірив обставин вчинення ним злісної непокори законній вимозі працівника поліції, не з`ясував в чому вона полягає, а в судовому рішенні послався на письмові докази, які дослідив під час розгляду справи. Зазначає і про те, що відповідно до судової практики такий вид адміністративного стягнення як арешт, застосовується за правопорушення, які за ступенем суспільної небезпеки наближені до злочинів.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Тарасенка О.В., які просили судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення змінити, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КпАП України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та вказав про недопущення в майбутньому аналогічної поведінки. Водночас вказав, що він не згідний з накладним на нього таким видом адміністративного стягнення як арешт. Посилаючись на те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання, з жовтня 2016 року має постійне місце роботи в ТОВ "Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ", просить змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення, а саме - з адміністративного арешту на штраф.

Підтримав таку позицію ОСОБА_1 і його захисник Тарасенко О.В.

Отже, фактичні обставини адміністративної справи, правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст.ст.173, 185 КпАП України та доведеність його винуватості, стороною захисту не оскаржуються, а тому судове рішення в цій частині апеляційний суд не переглядає.

Водночас, доводи сторони захисту про те, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту являється явно несправедливим є цілком слушними з огляду на наступне.

Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинені адміністративні правопорушення, суддя не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи на ОСОБА_1 на підставі ст.36 КпАП України адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КпАП України, у виді адміністративного арешту, суддя не врахував ряд обставин, які істотно знижують ступінь відповідальності правопорушника.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, де виключно позитивно характеризується, займається суспільно корисною працею, працюючи з 10 жовтня 2016 року по даний час комплектувальником проводів у виробничому відділі ТОВ " Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ ".

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, апеляційний суд відповідно до вимог ст.33 КпАП України враховує характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, ступінь його вини, дані про особу винного, які наявні в матеріалах справи та встановлені судом, інші обставини справи, та призначає ОСОБА_1 на підставі ч.2 ст.36 КпАП України, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КпАП України, адміністративне стягнення за санкцією ст.185 КпАП України у виді штрафу в максимальному розмірі, а саме - 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

На думку апеляційного суду таке стягнення буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2019 року в даній справі в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

На підставі ч.2 ст.36 КпАП України до ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КпАП України застосувати адміністративне стягнення за санкцією ст.185 КпАП України у виді штрафу в розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

В іншій частині постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук