ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3353/18 Номер провадження 33/814/142/19Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю.А. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,

за участі:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352, 40 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_2. визнаний винуватим в тому, що він 11.09.2018 року, о 23.58 год., по просп.Володимирському, 93, в м.Лубни Полтавської області, керував автомобілем „ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проведено у Лубенській КЦМЛ. Своїми умисними діями ОСОБА_2 порушив п.2.9(а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння заперечує та вказує, що в момент, коли до нього підійшли працівники поліції автомобіль знаходився в нерухомому стані, а він спав на водійському сидінні.

Наявний в матеріалах справи відеозапис є неповним та не відображає обставин адміністративного правопорушення.

Крім того, просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити пропущений строк, вказуючи на те, що хоча про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений, однак 27.09.2018 року був затриманий працівниками поліції та на даний момент знаходиться під вартою в установі виконання покарань, а тому не мав змоги в передбачені законом строки оскаржити вказану постанову.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності ОСОБА_2, який на момент слухання був затриманий працівниками поліції та перебував під вартою, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об'єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я від 09.11.2015 року №1452 №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився Лубенській комунальній центральній міській лікарні.

Факт проведення лікарем медичного закладу огляду на стан наркотичного сп'яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №292 від 12.09.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння.

Огляд на стан сп'яніння проведено уповноваженою особою в медичному закладі у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я від 09.11.2015 року №1452 №1452/735 і підстав ставити цей висновок під сумнів суд не вбачає.

На наявному в матеріалах справи відеозаписі, відображається момент руху автомобіля „ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1, та його подальша зупинка. При цьому поліцейські звернулися до ОСОБА_2 як до водія, вказали, що він керував транспортним засобом з порушенням правил дорожнього руху, у зв'язку з чим був зупинений. Після виявлення у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння у медичній установі, на що останній погодився та був доставлений до Лубенської КЦМЛ, де, шляхом проведення досліджень, встановлено факт перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об'єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Тому доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом та про те, що він не перебував у стані сп'яніння, є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 вересня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська