ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1689/19Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 33/817/428/19 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , гр.України, який працює водієм таксі «Люкс»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп. в дохід держави.

Згідно даної постанови, 17 серпня 2019 року, приблизно о 19 год. 30 хв., ОСОБА_1 , в м. Бучач по вул. С.Бандери Тернопільської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 поновити строк апеляційного оскарження, а оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи, справу розглянуто без його участі.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушеннями та у відсутності ОСОБА_1 , покази свідка ОСОБА_2 є шаблонними, а із свідком ОСОБА_3 у апелянта давно склалися неприязні відносини і вона взагалі була відсутня на місці події.

Крім того у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем та його було зупинено, а позбавлення права керування транспортними засобами поставить його скрутне матеріальне становище, оскільки це його єдиний дохід, що судом теж враховано не було.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Єлагіна О.І., який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, перевіривши матеріали справи, прихожу до наступних висновків.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без участі останнього. Про постанову щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 стало відомо тільки після одержання її копії 07.11.2019 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Щодо суті оскаржуваної постанови суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, то згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч зазначеним вимогам закону, суд першої інстанції не вжив належних заходів для всебічного, повного розгляду справи, допустив порушення норм права, внаслідок яких зазначену постанову неможливо визнати законною та обґрунтованою.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без належного дослідження та оцінки всіх доказів, наявних в матеріалах справи, а обмежився лише викладенням їх переліку, без зазначення, що саме вони доводять чи спростовують.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858 (надалі - Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №245333 від 17.08.2019 року ОСОБА_1 17 серпня 2019 року, приблизно о 19 год. 30 хв., в м. Бучач по вул. С.Бандери керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння та на пропозицію працівників патрульної поліції, у присутності двох свідків, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку категорично відмовився.

Разом з тим, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення дані не відповідають встановленим фактичним обставинам у справі, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи фрагменту відеозапису, у поліцейських виникли підозри, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, при цьому працівники поліції не повідомляли ОСОБА_1 , які саме ознаки алкогольного сп`яніння у нього були наявні та викликали сумнів у працівника поліції.

При цьому, у протоколі про адміністративні правопорушення працівником поліції було зазначено вже ознаки встановленого ним наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниць очей.

Як пояснив допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 , у м.Бучач 17.08.2019 року близько 19 год. він припаркував належний йому автомобіль біля автозаправної станції, а сам стояв на вулиці коли до нього під`їхали працівники поліції та почали вимагати документи для перевірки його права на зайняття діяльністю з пасажирських перевезень ( таксі), а далі почали наполягати на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння. Розцінюючи такі дії працівників поліції як незаконні, зателефонував на гарячу лінію 102 та відмовився від проходження такого огляду до приїзду викликаних вже ним працівників поліції. Під час вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння будь-яких свідків працівники поліції не запрошували і їх там не було. Перебування його стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння категорично заперечив. Також зазначив, що при цьому у нього посвідчення водія не вилучалося і право на керування ним автомобілем не обмежувалося. Крім того ОСОБА_1 вказав, що він перебуває у неприязних стосунках з зазначеним у протоколі свідком ОСОБА_3 якої на місці події не було, та з якою існують тривалі конфлікти.

На підтвердження неприязних відносин із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 надав суду витяг з ІТС Інформаціний портал Національної поліції, згідно відомостей у якому ОСОБА_3 вже раніше, 31 липня 2019 року, повідомляла працівників поліції про те, що ОСОБА_1 виражається нецензурними словами у громадському місці.

В ході апеляційного розгляду справи, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що 17 серпня 2019 року вона проходила вулицею м.Бучач та побачила, як дорогою проїхав автомобіль марки ВАЗ 21099 та їй видалося, що водій даного автомобіля перебуває в стані сп`яніння. У зв`язку із виниклою у неї підозрою вона зупинила автомобіль працівників поліції, який рухався позаду автомобіля ВАЗ та повідомила їм про свої підозри й попросила, щоб вони перевірили водія. Далі, працівники поліції поїхали, а вона пішла до місця де зупинився водій автомобіля ОСОБА_1 .. Повідомила суд, що бачила, як працівники поліції під`їхали до автомобіля ОСОБА_1 , який на той момент вже стояв припарковий, перевіряли його документи, а за усіма подіями, які відбувалися між працівниками поліції та ОСОБА_1 , вона спостерігала здалеку, ОСОБА_1 її не бачив. Працівники поліції на місце події її не запрошували, а свої письмові пояснення вона давала вже у районному відділі поліції, куди її у телефонному режимі запросив працівник поліції. При цьому вказала, що у цей день вона нікому з поліцейських не давала свій номер телефону, а він у них був вже раніше у зв`язку із наявними у них в провадженні справами де вона є стороною. Свідок ОСОБА_3 також підтвердила свідчення ОСОБА_1 про існування між ними неприязних стосунків, які існують між ними на протязі тривалого періоду часу.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 та зазначений у протоколі свідок ОСОБА_3 перебувають у неприязних стосунках у зв`язку із конфліктами, які існують протягом тривалого часу. Відомості, відображені у протоколі про адмінправопорушення відносно того, що ОСОБА_3 була присутня під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду його на стан сп`яніння не відповідають дійсності.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРПП Бучацького ВП Андрухів ОСОБА_4 . ОСОБА_5 суду пояснив, що здійснюючи патрулювання вулиць у м.Бучач в складі екіпажу, 17.08.2019 року близько 19.00 год. їх патрульний автомобіль зупинила громадянка ОСОБА_3 . Та повідомила, що у неї виникли підозри з приводу стану сп`яніння водія автомобіля ВАЗ21099. Виявивши заявлений автомобіль, вони запропонували водію зупинитися та після зупинки запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. На вимогу пройти огляд водій відмовився та поводив себе агресивно. У зв`язку із вказаними діями водія ОСОБА_1 вони запросили свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та склали протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України. Пояснив, що посвідчення водія не вилучалося та не обмежувався подальший рух автомобілем ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився давати їм своє посвідчення водія. Зазначив, що повідомлення ОСОБА_3 вони ніде не фіксували.

В даному випадку, покази поліцейського ОСОБА_6 з приводу того, що водію ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків, суд оцінює критично, оскільки такі спростовуються, як показами самого ОСОБА_1 , так і показами свідка ОСОБА_3 .. Крім того, обставини про які вказує поліцейський, не знайшли свого відображення і на представленому суду диску з фрагментом відеозапису події, оскільки на даному диску міститься лише відео на якому відображено розмову між поліцейськими та ОСОБА_1 та відсутні докази того, останній керував автомобілем, повідомлення йому про підозру у керуванні автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, ознаки такого сп`яніння, пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також присутність при цьому свідків.

Будь-які інші відеозаписи, окрім наявних в матеріалах справи, відсутні, що вбачається з листа начальника Бучацького відділення поліції Теребовлянського відділу поліції №12211/103/01-2019 від 19.12.2019 року.

Згідно долучених до матеріалів справи письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , в його присутності ОСОБА_1 відмовився продути технічний прилад з метою визначення стану сп`яніння та пройти медичний огляд для визначення степені алкогольного сп`яніння.

При цьому, вказані пояснення суд також оцінює критично, оскільки вони не викладені письмово власноруч свідком ОСОБА_2 , а є шаблонними, надрукованими, і водночас засвідчують відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у тому числі й у медичному закладі, але не підтверджують факту його відмови від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Відповідно до розділу ІІ п.6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналізом матеріалів справи та наявних у ній доказів, встановлено недотримання працівниками поліції вказаних вище вимог при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Зважаючи на викладені обставини, які дають підстави для сумніву на предмет наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, про що свідчить долучений до матеріалів справи відеозапис, ставить під сумнів законність вимог поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння останнього.

При цьому, закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння встановлену ст.130 КУпАП лише за керуванням такою особою транспортним засобом і лише за наявності ознак такого сп`яніння, що в даному випадку встановлено не було.

Отже, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності встановлення його ознак та не пов`язана із керуванням транспортним засобом, не утворює складу адмінправопропушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим було постановлено необґрунтоване рішення, яке належить скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 28 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис