АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2019 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його адвоката Бурлаченка П.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

непрацюючий, проживаючий: АДРЕСА_1,

відомості про ідентифікаційний код відсутні,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнення з нього на користь держави судового збору в розмірі 352,40 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 09.10.2018 року о 17 год. 15 хв. в м.Черкаси по вул. Надпільна, 285 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 26.12.2018 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.п.1, 7 ч.1 ст.247 КУпАП. Викликати та опитати по суті справи громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Дослідити відеозапис події адміністративного правопорушення від 09.10.2018 р.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт вказує на те, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, тому що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що він не відмовлявся проходити тест на газоаналізаторі, а попросив у інспектора Національної поліції ОСОБА_9. надати на його законну вимогу, відповідно до глави II п.1, 5 до спільного Наказу МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р. наступні документи:

- сертифікат на запропонований газоаналізатор;

- свідоцтво про повірку запропонованого газоаналізатора;

- документ МОЗ України та Держспоживстандарту, що дозволяє застосувати запропонований газоаналізатор.

В порушення, спільного Наказу МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015р. інспектор Національної поліції, відмовив мені в наданні потрібних документів.

Інспектор Національної поліції ОСОБА_9 телефоном викликав своїх знайомих чи друзів - гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 в якості свідків, що є пряме порушення чинного законодавства України, а саме: п.4 Постанови Кабінету Міністрів України 1103 від 17.12.2008.

Зазначені громадяни через деякий час приїхали на виклик інспектора Національної поліції, і він їх поставив перед фактом, що вони мають бути свідками у суді і свідчити про те, що я відмовився від проходження процедури огляду на стан сп'яніння на місці та лікарем закладу охорони здоров'я. Свідки погодились надати у суді такі свідчення проти мене.

Після досягнутої домовленості зі свідками, інспектором Національної поліції ОСОБА_9. був складений протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП від 09.10.2018р., в якому зазначив, що апелянт відмовився від проходження процедури огляду на стан сп'яніння на місці та лікарем закладу охорони здоров'я, свідки цей протокол підписали. Апелянту копію протоколу про адміністративне правопорушення інспектор Національної поліції ОСОБА_9 не надавав, чим порушив ч.2 ст.254 КУпАП. За видачу належної по закону копії протоколу працівники Національної поліції зажадали підпис ОСОБА_3 на протоколі, це означає погодження з тим, що апелянт відмовився від огляду на стан алкогольного сп'яніння, а він не відмовлявся. Задля отримання, належної йому копії протоколу, апелянт вказує, що він змушений був підписати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова ґрунтується виключно на показаннях одного свідка - інспектора Національної поліції ОСОБА_9., який відповідно до п.4 постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008р. «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою, виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом препаратів, що знижують швидкість реакції і проведення такого огляду», якою затверджений «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, і проведення такого огляду» не може бути свідком, оскільки він складав протокол про адміністративне правопорушення від 09.10.2018р. і є зацікавленою в його розгляді особою.

Свідків, зазначених у протоколі, громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд не викликав. Один з зазначених у протоколі свідків - гр. ОСОБА_6 є колишнім працівником Управління служби безпеки України у Черкаській області.

Обставини самої події адміністративного правопорушення судом першої інстанції досліджувались спрощено, швидко, поверхово, не всебічно та не в повному обсязі; з порушенням принципів рівності учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини та законності; на підставі доказів Національної поліції і висновки суду, щодо наявності правопорушення, належними та допустимими доказами у справі не доведені.

Апелянт вважає, що докази, на підставі яких судом першої інстанції винесена постанова про адміністративне правопорушення, є недопустимі, тобто такими, що отримані всупереч встановленому законом порядку.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3 та міркування адвоката Бурлаченка П.Д., дослідивши доводи апеляції, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення в повному обсязі, а постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 грудня 2018 до скасування з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягуючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, дослідив докази, які містяться в матеріалах справи і як наслідок прийшов до передчасного висновку про винуватість ОСОБА_3.

В своєму рішенні в основу обвинувачення ОСОБА_3, суд першої інстанції поклав дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №175029 від 09.10.2018 року, щодо відмови ОСОБА_3 в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи щодо ОСОБА_3 та на які послався суд першої інстанції, не дають підстав беззаперечно стверджувати, що ОСОБА_3 09.10.2018 після зупинки його працівниками Національної поліції о 17:15, відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Так, судом першої інстанції свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №175029 від 09.10.2018, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викликано та допитано в судовому засіданні не було.

Крім того, пояснення свідка - інспектора ОСОБА_9., щодо відмови ОСОБА_3 від проходження ним огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, саме по собі без узгодження з іншими письмовими доказами не може слугувати доказом вини правопорушника, оскільки відповідно до п.4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, і проведення такого огляду» не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Те саме твердження стосується і рапорту інспектора поліції ОСОБА_9..

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.130 КУпАП, ОСОБА_3, в досліджуваній ситуації, не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не доведено поза розумним сумнівом його винуватість в тому, що він у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння або керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, то вважаю, що в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення.

Крім того, в матеріалах провадження (а.с.13) мається виписка з КЗ «ЧОНД» №1704, з якої вбачається, що ОСОБА_3 був оглянутий лікарем ОСОБА_8 09.10.2018 о 20:25 в якій зазначено про те, що ознак сп'яніння не виявлено. Тверезий.

Тобто це дослідження було зроблено відповідно до п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.9 вказаної інструкції зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як видно з матеріалів провадження протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 був складений о 18:20, а виписка з КЗ «ЧОНД» №1704, з якої вбачається, що ОСОБА_3 був оглянутий лікарем ОСОБА_8, в якій зазначено про те, що ознак сп'яніння не виявлено. Тверезий, датована 20:25 того ж дня.

Отже, розглядаючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового розгляду, а викладені в постанові висновки про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення є такими, що об'єктивно не підтверджуються матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що суперечність доказів по справі не дає підстав беззаперечно стверджувати, що факт відмови ОСОБА_3 у встановленому законом порядку в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння доведений неспростовними доказами. Можливий факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, взагалі не підтверджується доказами по справі.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

За таких обставин вважаю, що провадження у справі підлягає до закриття у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, суду не надані.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Враховуючи викладене та керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Постанову судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 26 грудня 2018 року, про визнання винуватим ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко