ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/63/19 Справа № 711/2646/19 Головуючий по 1 інстанції Кучеренко В.Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Єгоровій С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/2646/19 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 20.03.2019 о 23 год. 41 хв. в м. Черкаси по вул. Ложешнікова, 4 , керував транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також будь-яких свідків під час складання адміністративних матеріалів не було. Вважає, що працівниками поліції було безпідставно зупинено його автомобіль, і він керував ним в тверезому стані.

Вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, оскільки апелянт не був присутній під час розгляду справи місцевим судом, а копія оскаржуваної постанови отримана захисником ОСОБА_2 08.07.2019, про що свідчить її розписка (а.с. 18).

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 та його захисника Геращенко Л.Г. в підтримку доводів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, які надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 201683 від 21.03.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 20.03.2019 о 23 год. 41 хв. в м. Черкаси по вул. Ложешнікова , 4, керував транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, (а.с. 1);

- показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вони були свідками того, як ОСОБА_1 в їх присутності відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (а.с. 6,7);

- даними рапорту інспектора поліції Малюти В ОСОБА_5 , згідно якого було зупинено автомобіль MITSUBISHI PAJERO, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Ложешнікова під керуванням ОСОБА_1 , на автомобілі не працювала ліва фара в режимі ближнього світла, водій не реагував на законну вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, та продовжував рух, автомобіль було зупинено шляхом блокування. Під час спілкування з ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку , але ОСОБА_1 від проходження огляду на спан сп`яніння відмовився в присутності 2 свідків ( а.с.7);

- даними відеозапису з нагрудних відеокамер працівників поліції, на яких зафіксовано обставини складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Крім того, апеляційним судом переглянуто відеозапис з нагрудних відеокамер працівників поліції, на якому зафіксовано факт переслідування автомобіля MITSUBISHI PAJERO, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який на вимогу поліцейських не зупинявся, при цьому працівниками поліції під час переслідування було увімкнено проблискові маячки синього та червоного кольорів, і подавалися звукові сигнали.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, а також щодо відсутності при цьому свідків є надуманими та спростовуються даними відеозапису на якому зафіксовано численні пропозиції працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на які останній не реагував. Крім того, на відео були зафіксовані два свідки в присутності яких ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт вказує на те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, та керував автомобілем в тверезому стані, але вказані доводи не можуть слугувати підставою для скасування постанови місцевого суду, оскільки ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, а не керування в стані алкогольного сп`яніння.

Також, апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Крім того, вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки він особисто приймав участь під час апеляційного розгляду разом з своїм захисником ОСОБА_2 , апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції, не вплинула на правильність прийнятого районним судом рішення по суті щодо нього.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районногосуду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка