Справа № 303/7044/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2019 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Носов В.В., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки в Закарпатській області Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ №0005482 про те, що він 02.11.2018 року о 13 год. 10 хв. на т/з «Mercedes Benz», н.з. АО 3072 ВХ, надавав послуги з перевезення пасажирів по маршруту «Ужгород-Хуст», без одержання відповідної ліцензії, передбаченої ч.24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності».

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що він дійсно 02.11.2018 року прямував на т/з «Mercedes Benz», н.з. АО 3072 ВХ, наданому в тимчасове користування знайомим, з обласного центру м. Ужгород, де перебував разом із своїм неповнолітнім сином на обстеженні в обласній дитячій лікарні, до місця свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_3.

У згаданому мікроавтобусі під його керуванням перебували ще декілька осіб, знайомі та односельчани, яких він погодився підвести додому. В м. Мукачево автомобіль був зупинений транспортною інспекцією, працівники якої здійснили перевірку документів, запитали про ліцензію та склали протокол, з яким він не погодився, пояснивши працівникам Укртрансбезпеки, що перевезеннями не займається, особи, які знаходяться в т/з, є його рідними, знайомими та односельчанами, коштів за перевезення з яких він не брав. Незважаючи на це, осіб, що перебували в мікроавтобусі не встановлювали, пояснень у них не відбирали та склали протокол.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 щодо обставин події яка мала місце 02.11.2018 року пояснив наступне. Так, вказаного дня, перебуваючи поряд з Обласною дитячою лікарнею в м. Ужгород в очікуванні маршрутного автобусу, помітив знайомого йому на вигляд чоловіка, яким, як виявилося в подальшому являється ОСОБА_1 та, при спілкуванні з яким, зясував, що останній планує найближчим часом вирушити додому в с. Стеблівка Хустського району. На прохання взяти його в якості пасажира, ОСОБА_1 погодився та повідомив, що в дорогу вирушить по поверненню сина, який проходить обстеження в лікарні. За час очікування сина, до автотранспортного засобу підійшло ще декілька чоловік з проханням до ОСОБА_1 взяти їх в якості пасажирів на що останній погодився. В подальшому, рухаючись з м. Ужгорода в напрямку м. Хуст, мікроавтобус був зупинений працівниками чи то поліції, чи то інспекції, які жодних пояснень ні в нього, ні в інших пасажирів, яких на той час в автомобілі знаходилося близько 10 чоловік, не відбирали. Окрім того, ОСОБА_2 зазначив, що коштів ні він, ні інші пасажири в його присутності, ОСОБА_1 не надавали.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення з яких вбачається наступне. Так, на початку листопада 2018 року, в який день точно не памятає, перебуваючи в м. Ужгород та маючи намір повернутися додому, він прибув до Обласної дитячої лікарні, поряд з якою знаходиться зупинка автобусів що прямують в м. Хуст. Зважаючи на те, що тривалий час жодного рейсу не було, він підійшов до мікроавтобусу «Mercedes Benz», білого кольору, поряд з яким знаходилася група людей, від яких дізнався, що вони прямуватимуть до м. Хуст. При спілкуванні з водієм даного т/з ОСОБА_1, останній погодився взяти його в якості пасажира, при цьому ОСОБА_1 повідомив, що грошей за проїзд не візьме. Під час руху т/з під керуванням ОСОБА_1В, останній був зупинений працівниками інспекції, та через деякий час, після проведення фотозйомки салону мікроавтобуса та спілкування з водієм, продовжив рух. Крім того, ОСОБА_3 повідомив, що жодних пояснень ні в нього, ні в інших пасажирів, які на момент зупинки т/з в ньому знаходилися не відбиралися. Коштів ні він, ні інші пасажири в його присутності, за проїзд не надавали.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якого його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в справі містяться: протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ №0005482 від 02.11.2018 року; направлення на перевірку №00027 від 31.10.2018 року; фототаблиці, на яких зображений загальний вигляд транспортного засобу та салону, з розміщеними в ньому пасажирами.

Оцінюючи зазначені докази, суд вважає, що вони не доводять здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності по перевезенню пасажирів, оскільки відсутні будь-які відомості, що свідчать отримання ним прибутку від перевезення пасажирів чи систематичність перевезення пасажирів з метою отримання прибутку.

При цьому, покази ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спростовують обставини щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

За приписами ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на вищевикладене, за відсутності доказів щодо надання ОСОБА_1 платних послуг з перевезення пасажирів, провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 266, 283, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_4