Справа № 446/1899/18 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 33/811/500/18 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю прокурора Головацького І.З., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та її захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 постанову судді Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 176-2 КУпАП, та до неї застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді ОСОБА_2 обіймаючи посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Кам'янка-Бузького відділення Червоноградської ОДПІ відповідно до наказу №16-о від 11.05.2016року, яка відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила про суттєві зміни у майновому стані.

Не погоджуючись з зазначеною постановою судді суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 листопада 2018 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2

Крім того, адвокат ОСОБА_3 подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 листопада 2018 року, в якій зазначає, що оскаржувану постанову було прийнято 30 листопада 2018 року, тому граничний термін оскарження, на її думку, є до 9 грудня 2018 року включно, а 8-9 грудня 2018 року припадало на вихідні дні, тому вона була позбавлена можливості подати апеляційну скаргу у вихідні дні, а наступним робочим днем є 10 грудня 2018 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що постанова судді Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені в даній постанові, про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, не відповідають дійсним обставинам справи.

Зазначає, що адміністративне стягнення було накладено поза межами строку накладення такого стягнення. Адже 7.08.2018 року оперуповноваженим було виявлено дії, що мають ознаки адміністративного правопорушення, а 23.08.2018 року в УЗЕ у Львівській області були всі необхідні матеріали для складення протоколу. Отже, з моменту виявлення адміністративного правопорушення (7.08.2018 року) відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП сплив тримісячний строк накладення адміністративного стягнення станом на момент прийняття рішення у справі (30.11.2018 року).

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення № 630 від 27 вересня 2018 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та містить недостовірні відомості щодо місця реєстрації та проживання ОСОБА_2

Також зазначає, що докази, які долучені до матеріалів справи разом з протоколом є недопустимими, тому що перевірка управління захисту економіки в Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України була проведена не уповноваженою на те особою. Апелянт вказує на те, що працівники УЗЕ у Львівській області, всупереч вимог ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», направили матеріали перевірки не до НАЗК, а до прокуратури Львівської області, яка в свою чергу направила вказані матеріали до УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України з метою проведення перевірки.

Крім того, вважає, що неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані є малозначним правопорушенням, оскільки такий вчинений без жодного на те умислу та не завдав жодної шкоди ні державі, ні суспільству, ні окремим особам.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та її захисника - адвоката ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу, виступ прокурора - на заперечення доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова у справі стосовно ОСОБА_2 була постановлена 30 листопада 2018 року, граничний строк на апеляційне оскарження даної постанови закінчується 10 грудня 2018 року, з апеляційною скаргою її захисник - адвокат ОСОБА_3 звернулася 10 грудня 2018 року, тобто в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження, передбаченого ч.2 ст. 294 КУпАП. Таким чином строк на апеляційне оскарження даної постанови апелянтом не пропущено, тому заява про поновлення такого строку не підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, є обгрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі.

Згідно ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відповідно до наказу № 16-о Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області від 11.05.2016 року ОСОБА_2 призначено з 11.05.2016 року на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб Кам'янка-Бузького відділення Червоноградської ОДПІ та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції» вона є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 19.06.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування, згідно якого ОСОБА_4 подарував та передав, а ОСОБА_2 прийняла у дар Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка оцінена сторонами договору в сумі 230 650 грн.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб'єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на офіційному веб-сайті НАЗК.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Ураховуючи, що вартість квартири, право власності на яку ОСОБА_2 набула згідно договору дарування від 19.06.2017 року, перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, у ОСОБА_2 виник обов'язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані упродовж періоду з 00.00 год. 20.06.2017 року по 00.00 год. 29.06.2017 року.

Згідно щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 року ОСОБА_2.19.06.2017 року набула у власність Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 230 650 гривень.

З даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_2 так і не здійснила письмове повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Перевіривши наявні матеріали справи, суддя апеляційного судудійшов до переконання, що висновок судді суду першої інстанції про наявність в діянні ОСОБА_2, як суб'єкта, на якого покладено обов'язок своєчасно повідомляти про суттєві зміни у майновому стані, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок судді в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким суддею, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана вірна оцінка, в силу положень ст. 251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Покликання апелянта на те, що станом на день розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 30.11.2018 року з моменту виявлення адміністративного правопорушення минули три місяці, а тому відповідно до вимог ст. 38 КУпАП провадження у справі підлягало закриттю, то такі не заслуговують на увагу. Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 суддею суду першої інстанції було накладено в межах строку, передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги в частині необхідності повернення протоколу у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 на доопрацювання, оскільки такий містить неточності щодо місця реєстрації та проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то слід зазначити, що такі були предметом розгляду в суді першої інстанції та такі неточності були усунуті при розгляді справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що даний протокол у справі про адміністративне правопорушення було складено неуповноваженим суб'єктом, то такі є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з абзацом 1 п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП, протоколи про правопорушення, передбачені ч.2 ст. 172-6 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до п.3 Розділу 2 Положення про управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліціїУкраїни, працівники департаменту мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Ураховуючи вищенаведене, Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України є спеціально-уповноваженим суб'єктом у сфері протидії корупції щодо складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією,а тому доводи захисту в цій частині є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги про закриття провадження у справі у зв'язку з малозначністю правопорушення, то слід зазначити, що такі не підлягають задоволенню, адже закриття провадження у справі за ст. 22 КУпАП у даній справі не забезпечить виконання завдань, передбачених ст. 1 КУпАП, а саме: охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України,

Таким чином, ОСОБА_2 та її захисником - адвокатом ОСОБА_3 не було надано належних та допустимих доказів як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій, того, що ОСОБА_2 була позбавлена можливості вчасно подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування у межах, визначених чинним законодавством, а також не навели поважних причин несвоєчасного подання такого повідомлення.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя суду першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь її вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обгрунтовано застосував стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, постанова судді суду першої інстанції є законною і обгрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі апелянтом, суддя апеляційного суду не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

постанову судді Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 30 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу її захисника - адвоката ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Гуцал І.П.