13.12.2019
Справа № 720/2397/19
Провадження 3/720/790/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку із тим, що 29 жовтня 2019 року о 18 годині 55 хвилин в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області керував автомобілем марки «ВАЗ-21063» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України.

Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що у вечорі 29 жовтня 2019 року він святкував «день водія», в ході чого вжив алкогольні напої. Після цього, він вийшов на вулицю, де був припаркований його автомобіль, та зустрівшись із односельцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 став з ними розмовляти. В цей час поряд зупинилися поліцейські, які дорікнули йому, що він їздить п`яним за кермом, з чим він не погодився та пояснив, що він за кермо п`яним не ставав. Далі його відвезли на освідчення та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки, в стані алкогольного сп`яніння він автомобілем не керував, просив провадження у справі закрити.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили пояснення ОСОБА_1 та пояснили, що у вечорі 29 жовтня 2019 року вони зустрілися із ОСОБА_1 на одній із вулиць в с. Топорівці Новоселицького району, де стали розмовляти біля автомобіля останнього. В цей час під`їхали працівники поліції, які закликали ОСОБА_1 як власника автомобіля в сторону, після чого вони разом сіли в поліцейський автомобіль та поїхали. При цьому, ОСОБА_1 автомобілем не керував, оскільки вони говорили на вулиці біля нього.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 380103 від 29 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 був складений у зв`язку із тим, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Однак, вищенаведений доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не можна вважати достатнім та допустимим доказом виходячи з того, що в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження факт керування ним автомобілем.

Так, ОСОБА_1 заперечує викладені обставини у протоколі та в порушення вимог ст. 256 КУпАП даний протокол складений у відсутності свідків, які б могли підтвердити або спростувати факт правопорушення.

Слід зазначити, що працівники патрульної поліції наділені широкими повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, однак до суду належних доказів, в тому числі відеозапис керування ОСОБА_1 транспортним засобом надано не було.

Крім того, опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а в той час коли до них під`їхали працівники поліції, вони разом розмовляли на вулиці.

Інших належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в матеріалах справи не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП та п. 1 розділу ХІ Інструкції, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 був відсторонений поліцейським від керування транспортним засобом, який йому був повернутий, що свідчить про те, що підозра поліцейського у тому, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння була необґрунтованою.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Приймаючи до уваги, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь, вважаю, що викладені у протоколі обставини щодо керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не знайшло свого підтвердження, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не доведена, у зв`язку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.1, 247 п.1, 266, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: