КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/630/2019 Головуючий суддя у суді першої інстанції: МозолевськаО.М.
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю ОСОБА_3, розглянула його апеляційну скаргу на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 вересня 2018 року об 11 год. 10 хв.ОСОБА_3 керував автомобілем «Honda Civic» д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту Відрадному, 97 в м. Києві з явними ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовиввся, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року змінити в частині накладеного стягнення та застосувати щодо нього ст. 22 КУпАП, а саме звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; стверджує, що від проходження огляду у закладі охорони здоров'я він не відмовлявся; у стані наркотичного сп'яніння не перебував, що підтверджується медичною довідкою; під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення інспектори поліції йому не роз'яснили права та обов'язки та не попередили про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року, мотивуючи тим, що повний текст постанови суду першої інстанції отримав 21 листопада 2018 року та 27 листопада 2018 року подав апеляційну скаргу.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно пункту 12 Розділу IIІнструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД за № 169277 від 26.09.2018 року, ОСОБА_3 керував автомобілем «Honda Civic» з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, зіниці, які не реагують на світло, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у закладі охорони здоров'я не відмовлявся, у стані наркотичного сп'яніння не перебував, пройшов огляд самостійно в ТОВ «Клініка «ІНТЕР»; інспектори поліції не роз'яснили його права, обов'язки та наслідки відмови від проходження огляду; протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння інспекторами поліції складено безпідставно; автомобілем «HondaCivic» він не керував, а лише знаходився поряд.

З оглянутого в суді апеляційної інстанції відеозапису нагрудної камери інспектора поліції убачається, що ОСОБА_3 запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння з дотриманням вимог Закону, зокрема запрошено свідків, ОСОБА_3 запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров'я, однак ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду. Будь-яких заяв чи клопотань, а також зауважень від ОСОБА_3 та свідків не надійшло.

Обставини, зафіксовані на відео, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння.

Досліджені судом докази в своїй сукупності доводять винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Як убачається із адміністративних матеріалів, вимоги ст. 266 КУпАП та положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дотримані, протокол про адміністративне правопорушення БД № 169277від 26.09.2018 рокускладений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП.

Надана суду ОСОБА_3 довідка про проходження ним лабораторних досліджень на вміст алкоголю та психотропних речовин в організмі № 74/173 від 26.09.2018 року ТОВ «Клініка «ІНТЕР» була предметом дослідження у суді першої інстанції, в судовому рішенні наведено достатнє обґрунтування підстав, з яких суд відкинув зазначену довідку як доказ, і суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду у цій частині.

Доводи ОСОБА_3 про те, що автомобілем він не керував, перевірялися і свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли та розцінюються судом апеляційної інстанції як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Так, зі змісту ч. 2 ст. 30 КУпАП вбачається, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами застосовується лише за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. При цьому санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП - безальтернативна, а саме передбачає позбавлення права керування транспортними засобами та штраф. З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про наявність підстав застосування у даному випадку положень ст. 22 КУпАП, зокрема звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, не узгоджуються з вимогами закону.

Тобто, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обгрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено такихпорушеннь, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити. Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2018 року, якою ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О.М.Сітайло

Справа № 33/824/630/2019 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Мозолевська О.М.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.