Справа №576/885/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сапон О. В.
Номер провадження 33/816/318/19 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Матішинця В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми (та в режимі відео конференції) справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 липня 2019 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 18 квітня 2019 року о 02.40 год. в м. Глухів Сумської області по вул. Вознесенській керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою технічних засобів, так і в Глухівській ЦРЛ, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просив постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 липня 2019 року скасувати через порушення суддею норм процесуального та матеріального права, а провадження у справі відносно нього просив закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Стверджував про те, що в день зупинки транспортного засобу18.04.2019 року о 02.40 год., він дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки автомобілем не керував, статусу водія не мав. Не погоджується з висновком суду про те, що вина у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, оскільки такі висновки побудовані виключно на поясненнях працівників поліції, яких суд в порушення закону, визнав свідками, допитав їх, та їх же покази і поклав в основу свого рішення. Переконаний в упередженості суду, оскільки в задоволенні його усного клопотання про допит свідків на підтвердження його показів суд відмовив, а тому ОСОБА_1 просив апеляційний суд здійснити виклик до суду апеляційної інстанції осіб, яких просив допитати теж в якості свідків, саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Не погоджувався і з тим, що його вину у вчиненому можуть підтвердити покази свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки ті факту зупинки транспортного засобу не бачили, були запрошені поліцейськими пізніше, при складанні відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Просив апеляційний суд звернути увагу на відсутність в матеріалах справи відео з нагрудних камер поліцейських, які б могли встановити істину у справі та на те, що до протоколу серії ОБ № 024762 від 18.04.2019 року, який був складений о 03.40 год. були долучені надруковані пояснення працівників поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які 18.04.2019 року отримав саме ОСОБА_10 , оскільки в протоколі вказано про те, що до нього додаються пояснення 2 свідків. При цьому, такі пояснення не містять час коли вони були складені та коли і де вони були роздруковані, на місці складання протоколу.

Також, наголошував, що від керування транспортним засобом він в подальшому відсторонений не був та і що в матеріалах справи відсутнє направлення працівників поліції на проходження ним медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані обставини не були враховані судом першої інстанції при винесенні рішення, що вказує на неповноту судового розгляду. Більше того, його суд фактично і не визнав винним у вчиненні передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що узгоджується з резолютивною частиною постанови суду, а лише наклав на нього адміністративне стягнення у виді 10200 грн. штрафу, не вказавши при цьому, скільки розмірів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян цей штраф становить.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Матішенця В.В. , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та вислухавши пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об`єктивно оцінив добуті докази, з`ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №024762 від 18.07.2019 року, складеним уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що ОСОБА_1 18.04.2019 року о 02.40 год. в м. Глухів Сумської області по вул. Вознесенській керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою технічних засобів, так і в Глухівській ЦРЛ, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вказують про те, що в їх присутності працівники поліції запропонували водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. Свідки своїми підписами засвідчили, що з їх слів записано вірно. Підстав їм не довіряти апеляційний суд не вбачає (а.с. 3, 4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які пояснили, що 18.04.2019 року, близько 02 год. 30 хв. вони їхали на автомобілі «CHEVROLET», вони помітили як на великій швидкості повз них проїхав автомобіль «Mitsubishi Lancer» чорного кольору, а за ним прослідував автомобіль поліції. Вони вирішили прослідувати за ними, в дворі гуртожитку медичного училища автомобіль «Mitsubishi Lancer» зупинився та із-за керма вийшов раніше невідомий їм чоловік, а в подальшому вони дізнались, що це ОСОБА_1 (а.с.5-10).

У суді першої інстанції в якості свідка було допитано інспектора СРПП №1 ОСОБА_10 , який пояснив, що 18 квітня 2019 року десь близько 02 год. 40 хв. під час несення чергування на вул. Спаській в м. Глухові вони помітили автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , який рухався з великою швидкістю та поїхали за ним. Потім на його мобільний телефон зателефонував слідчий Глухівського ВП ГУНПУ в Сумській області ОСОБА_7, який поцікавився, чи не переслідують вони автомобіль «Mitsubishi Lancer». Коли він ствердно відповів, той повідомив, що він разом із слідчими Глухівського ВП ГУНПУ в Сумській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зараз слідують за вказаним автомобілем. Потім, рухаючись по вул. Вознесенській побачили, як автомобіль «Mitsubishi Lancer», а слідом за ним автомобіль «Chevrolet», у якому знаходилися слідчі, повернули у двір медичного училища, куди повернули і вони з напарником. Там він побачив, що з-за керма автомобіля «Mitsubishi Lancer» вийшов чоловік, який згодом виявився ОСОБА_1 Коли від підійшов до нього, то відчув різкий запах алкоголю. Після цього він у присутності двох свідків послідовно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та в Глухівській ЦРЛ, на що останній відмовився. В зв`язку із цим він склав на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, від дачі пояснень, підпису протоколу та отримання його копії ОСОБА_1 також відмовився.

Аналогічні покази свідок ОСОБА_10 надав також і в суді апеляційної інстанції.

З пояснень свідка ОСОБА_7 , наданих ним в суді першої інстанції вбачається, що 18 квітня 2019 року близько 02 год. 30 хв. він спільно із слідчими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 рухались на автомобілі марки «Chevrolet» по вул. Спаській. В районі будинку № 90 повз них проїхав автомобіль марки «Mitsubishi-Lancer» чорного кольору, за яким через секунд 30 прослідував службовий автомобіль поліції «Mitsubishi-Outlander» без увімкнених світлових спеціальних сигналів. Він зателефонував ОСОБА_10 та запитав у нього, чи не переслідують вони вказаний автомобіль, на що ОСОБА_10 повідомив, що так, оскільки водій цього автомобіля рухався з перевищенням швидкості руху по місту. Після цього він сказав ОСОБА_10 , що зараз вони їдуть за даним автомобілем в бік медичного училища та щоб вони рухались йому на зустріч по вул. Вознесенській. Після цього, «Mitsubishi-Lancer» заїхав у двір гуртожитку медичного училища та зупинився, а буквально через півхвилини до них під`їхав автомобіль поліції. Після того, як автомобіль «Mitsubishi-Lancer» зупинився то з-за його керма вийшов ОСОБА_1 . До ОСОБА_1 відразу підійшли працівники поліції, а він разом із слідчими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхали у своїх справах.

У суді апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , кожна з яких окремо пояснили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та медичному закладі. Також підтвердили, що обставини викладені в письмових пояснення, які наявні в матеріалах справи, відповідають дійсності.

Крім того, судом апеляційної інстанції за клопотанням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , допитані свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Так, свідок ОСОБА_4 пояснив, що того дня ОСОБА_1 вечором попросив його повозити на машині, збирались їхати на дачу. Йому було достеменно відомо, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Він бачив що за ними слідував патрульний автомобіль, коли заїхали в двір медичного училища, він вийшов з автомобіля та, одразу пішов додому.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в апеляційному суді, кожен окремо пояснили, що перебували в автомобілі «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 та були очевидцями зупинки транспортного засобу співробітниками поліції. Стверджували, що за керував автомобілем саме ОСОБА_4 , коли співробітники поліції поїхали всі стояли біля автомобіля, а ОСОБА_4 відразу пішов. Вони не чули щоб ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Проте, враховуючи те, що свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають в дружніх відносинах із ОСОБА_1 , існують обґрунтовані сумніви в їх неупередженості, а тому їх покази апеляційний суд не може взяти до уваги.

Більш того, апеляційних суд вважає незрозумілою описану даними свідками в своїх показах поведінку ОСОБА_4 , який ( з їх слів) будучи водієм, та будучи звісно обізнаний з відповідальністю за керування в стані алкогольного сп`яніння, при приїзді співробітників поліції, достовірно знаючи, що ОСОБА_1 який є власником даного транспортного засобу перебуває в стані алкогольного сп`яніння, залишає своїх товаришів, в тому числі і власника автомобіля ОСОБА_1 та негайно йде додому.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним. Невизнання вини ОСОБА_1 та надані ним пояснення щодо обставин зупинки транспортного засобу, в тому числі про не керування ним транспортним засобом, апеляційний суд розцінює як спробу уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про грубе порушення судом першої інстанції вимог ст. 283 КУпАП, то їх апеляційний суд визнає безпідставними, з огляду на наступне.

Статтею 283 КУпАП визначено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, а ст.284 КУпАП зазначає про види постанов по справі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Крім того, по справі про адміністративне правопорушення орган(посадова особа) виносить одну з таких постанов : 1) про накладення адміністративного стягнення.

Оскаржувана ОСОБА_1 постанова судді місцевого суду винесена відповідно до п.1 ч.1 ст.284 КУпАП та повністю відповідає вимогам ст..283 КУпАП, оскільки зі змісту даної постанови слідує, що судом було встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наведені мотиви, з яких суд дійшов до такого висновку.

З приводу твердження ОСОБА_1 про не вирішення судом першої інстанції, в порушення вимог п. 5) ч. 1 ст. 278 КУпАП , заявлених ним клопотань про виклик свідків, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції викликались свідки, письмові пояснення яких маються в справі про адміністративне правопорушення, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , а також інспектор поліції, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_10

Допитані в судовому засідання судом апеляційної інстанції свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 жодним чином не спростували правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає також безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження його керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки даний факт підтверджується показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , які підтвердили, що коли автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1 зупинився, то із-за керма вийшов саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_4 .

Положеннями Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, на які посилається ОСОБА_1 , передбачено неможливість залучення як свідки поліцейських або інших осіб, щодо неупередженості яких є сумніви, під час проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а не фактів та обставин зупинки транспортних засобів.

Нормами чинного законодавства не передбачено вимоги до порядку складання письмових пояснень свідків, а також до їх змісту, в тому числі щодо можливості їх відібрання після безпосереднього складання протоколу про адміністративного правопорушення. Крім того, допитані інстанційними судами свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю підтвердили викладені їх письмових поясненнях обставини.

Виходячи з положень ст. 251 КУпАП, відеозапис є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, а його відсутність не вказує про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки дані обставини підтверджується зібраними по справі належними та допустимими доказами.

Відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не спростовує установлений факт відмови ним від проходження огляду на стан сп`яніння.

Підлягає відхиленню також і посилання ОСОБА_1 на відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки як уже зазначалось він відмовився від проходження такого огляду. У відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року, на підставі оформленого співробітниками поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, проводить огляд водія у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, зважаючи на те, що водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відсутність такого направлення в матеріалах справи, не свідчить про недотримання співробітниками поліції вимог вказаної Інструкції.

Також, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції, в даному випадку цілком обґрунтовано послався на рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, з викладеного вбачається, що справа була розглянута з дотриманням вимог КУпАП, судом було забезпечено всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставинам справи в їх сукупності, при дотриманні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності його прав на судовий захист.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 . апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування, як того просить ОСОБА_18 , а тому, повинно бути залишено без зміни, а вимоги його апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.