Справа № 163/129/19
Провадження № 3/163/128/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

представника Волинської митниці ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею ДФС матеріали справи за протоколом № 7059/20500/18 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонерку, РНОКПП невідомий, закордонний паспорт FC488743,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, слідуючи 03.10.2018 року з ОСОБА_3 в Україну через пункт пропуску "Устилуг" митного поста "Володимир-Волинський" Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля "Фіат", номерний знак НОМЕР_1, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму 36 штук предметів одягу 23 найменувань та 7 пар взуття 5 найменувань загальною вартістю 17 110,93 гривень, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена її поясненнями в суді матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, митною декларацією і письмовими поясненнями порушниці, польською фактурою, службовою запискою, висновком експерта.

В той же час дії ОСОБА_2 за ст. 472 МК України кваліфіковані зайво.

З досліджених доказів встановлено, що під час митного контролю порушниця заявила про переміщувані товари, подала польську фактуру і предявила їх до митного контролю, що дає підстави для висновку про усне декларування. Письмова митна декларація порушниці для заповнення не надавалась.

Згідно з рекомендованим правилом 9 розділу 1 спеціального додатку J Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який набрав чинності для України з 15.09.2011 року, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об'єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Таким чином, з огляду на такі положення міжнародного договору та вимоги ч.6 ст.366 МК України у випадку усного декларування товарів на смузі спрощеного митного контролю працівник митниці мав право вимагати письмову декларацію, що в даній справі не було зроблено.

Відтак системний аналіз ст.ст.257, 366, 472 МК України приводить до висновку, що за умови усного декларування переміщуваних товарів при проходженні митного контролю на "зеленому коридорі" і ненаданні можливості чи відсутності вимоги зі сторони працівника митного органу заповнити письмову декларацію немає підстав для кваліфікації дій особи додатково за ст.472 МК України, оскільки відсутні підстави для висновку як щодо факту недекларування товарів, так і щодо заявлення неточних чи недостовірних відомостей про них.

Згідно з ч.ч.1, 3, 4 ст.368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. Особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Таким чином, заявлення вартості товарів, з якою митниця не погоджується, тягне право органу доходів і зборів самостійно визначити таку вартість, що і зроблено в даній справі. Однак така обставина за відсутності доказів умисного заниження вартості не може тягнути відповідальність особи за ст.472 МК України. В той же час у випадку перевищення встановленої в ч.1 ст.374 МК України вартості, визначеної в порядку ч.4 ст.368 МК України, не виключається відповідальність особи за ст.471 МК України.

Отже, з огляду на доведеність перевищення порушницею норми ввезення товарів за їх вартістю її дії слід кваліфікувати за ст.471 МК України, а провадження за ст.472 МК України підлягає закриттю.

Враховуючи доведеність вини порушниці та відсутність обмежень чи заборон щодо переміщуваного товару, стягнення на неї слід накласти у вигляді штрафу, вилучені товари повернути володільцю.

З порушниці згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" підлягає стягненню такий збір у відповідному розмірі. Оскільки товари були вилучені з огляду на їх можливу конфіскацію за ст.472 МК України, а провадження в цій частині закривається, відсутні законні підстави для стягнення витрат митниці на їх зберігання.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за цим законом накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 3262 в Казначействі України (МФО 899998, , одержувач ГУ ДКСУ у Волинській області, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил №").

Провадження в даній справі за ознаками ст.472 МК України щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в її діях складу порушення митних правил.

Вилучені за даним протоколом 36 штук предметів одягу 23 найменувань та 7 пар взуття 5 найменувань повернути ОСОБА_2 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору на рахунок 3262 в Казначействі України (МФО 899998, , отримувач УК в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу "судовий збір у справах про адміністративні правопорушення").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_4