Справа № 438/1645/18
Номер провадження 3/438/18/2019
П О С Т А Н О В А

про повернення адміністративних матеріалів

11 січня 2019 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 139 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії БД №0356200 від 24 грудня 2018 року 24 грудня 2018 року о 07 год. 15 хв. в м.Борислав по вул. Трускавецька, водій керував автомобілем SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з ВС4720ЕС в стані алкогольного спяніння. Стан алкогольного спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер 6820 в присутності двох свідків тест №548,549, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене (згідно до протоколу) ч.1 ст.139 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При підготовці справи до розгляду було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушення вимог ст. 256 КУпАП.

Як встановлено в даному протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №0356200 від 24 грудня 2018 року зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з ВС4720ЕС в стані алкогольного спяніння і його дії, працівниками поліції кваліфіковано за ч.1 ст. 139 КУпАП, хоча диспозиція ст. 139 КУпАП передбачає пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій.

Обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов'язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, відповідного правоохоронному органу для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 256, 278, 280 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Повернути до Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1, за ст. 139 ч.1 КУпАП - для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Слиш А.Т.