Справа № 755/8402/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" червня 2019 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Ради адвокатів Київської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , працюючої на посаді в.о. директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Русанівка» Дніпровського району м.Києва», м.Київ, вул.Ентузіастів,49,

за ч.5 ст.212-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27.05.2019 року до Дніпровського районного суду м.Києва надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно в.о. директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Русанівка» Дніпровського району м.Києва» ОСОБА_1 за ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Як вбачається з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, серії КС №00042 від 23.05.2019 року, 26.02.2019 року адвокат Нетребенко О.С. звернувся з адвокатським запитом до керівника Комунального некомерційного підприємства, «Центр первинної медико-санітарної допомоги Русанівка» Дніпровського району м.Києва» ОСОБА_3, однак в порушення вимог ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інформацію не було надано.

В судове засідання особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення на подавала.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні судом встановлено, що 26.02.2019 року адвокат Нетребенко О.С. звернувся з адвокатським запитом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Русанівка» Дніпровського району м.Києва».

Згідно повідомлення про вручення почтового відправлення уповноважена особа Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Русанівка» Дніпровського району м.Києва» отримала адвокатський запит 04.03.2019 року.

Відповідно до листа від 05.03.2019 року №244/3 за підписом в.о. директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Русанівка» Дніпровського району м.Києва» ОСОБА_1 , в наданні інформації на адвокатський запит було відмовлено. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит була аргументована тим, що відповідно до ст.135, ст.137 ЦПК України питання про забезпечення доказів у цивільних справах вирішується ухвалою суду.

Листом від 06.05.2019 року №494/01 директором Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Русанівка» Дніпровського району м.Києва» ОСОБА_3 було роз`яснено обов`язок зберігати інформацію з обмеженим доступом у таємниці встановлююсь етичні та правові, зокрема й процесуальні норми. Етична норма, яка забороняє незаконно розголошувати лікарську таємницю, міститься в «Клятві Гіппократа». На законодавчому рівні вона закріплена в «Клятві лікаря», що затверджена Указом Президента України від 15.06.1992 №349, й становить частину професійної етики медичного працівника. Поряд з етичними нормами, діють правові, а саме, ст..40 «Основ законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 №2801 - ХІІ, що містить заборону медичним працівникам розголошувати відомості про пацієнта, крім випадків передбачених законодавчими актами. Стаття 159 КПК України передбачає тимчасовий доступ до речей і документів, що містять лікарську таємницю, на підставі ухвали слідчого судді, суду. Володілець речей або документів зобов`язаний надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей та документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду (ст..165 КПК). На виконання ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів від 21.05.2018 року по справі №752/9935/18 провадження №1-кс/752/3957/18, 04.06.2018 року старшому слідчому СУ ГУ Національної поліції у місті Києві Столяру І.М. надали тимчасовій доступ до речей і документів, які перебувають у володінні директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Русанівка» Дніпровського району м.Києва» розташованого за адресою: м.Київ, вул.Ентузіастів,49.

Згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Частиною 5 ст.212-3 КУпАП передбачена відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"

За незаконне розголошення лікарської таємниці передбачена кримінальна відповідальність за ст.145 КК України.

Кожен має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також про відомості, одержані при його медичному обстеженні відповідно до статті 391 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (далі - Основи законодавства) та ч. 1 ст. 286 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Додаткові гарантії нерозголошення інформації про особу закріплено в Конституції України, Законі України "Про інформацію", Законі України "Про захист персональних даних" та в низці інших нормативно-правових актів.

Таким чином, розповсюдження таких відомостей можливе лише за умови отримання згоди пацієнта, а також в інших законодавчо встановлених випадках, що надають право розголошувати інформацію про пацієнта без його згоди чи згоди його законного представника (ст.ст.159, 162, 165 КПК України, 135, 137 ЦПК України).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені вимоги чинного законодавства, щодо охорони лікарської таємниці, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , заяву про адміністративне правопорушення за ст.212-3 КУпАП, адвокатський запит від 26.02.2019 року, відповідь на запит від 05.03.2019 року, лист Голови Ради адвокатів Київської області Бойка П.А., письмові пояснення ОСОБА_3 , за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами і відмова у поданні зазначеної у запиті адвоката інформації є правомірною, оскільки становить лікарську таємницю, розголошення якої допускається лише в передбачених законом випадках.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.212-3, 247, 283 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.212-3 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва Ю.В. Іваніна