П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2019 Справа №607/24867/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.

захисника особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Громадянин ОСОБА_2 21 листопада 2018 року о 21 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Збаразька, керував транспортним засобом марки «AUDI 100» номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» № 2250 (повірка дійсна до 06.12.2018 року) та в найближчому медичному закладі, відмовився в категоричній формі у присутності двох свідків, правопорушення вчинено повторно протягом року. Таким чином своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 заперечив провину свого підзахисного у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та пояснив, що працівники поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення, вручили ОСОБА_2 примірник протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого зазначено, що ним було порушено п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак, у примірнику протоколу, що міститься в матеріалах справи, зазначено, що за його дії відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, що містися в матеріалах справи, чітко видно виправлення у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин». Тому, просить суд адміністративну справу відносно нього за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також захисник ОСОБА_2 зазначив, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений з грубим порушенням вимог ст. 254 КУпАП, то в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Окремо адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про виклик в судове засідання для допиту свідків, які були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції ОСОБА_3, щодо обставин, що підлягають установленню по даній справі, оскільки у протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено ознак алкогольного спяніння ОСОБА_2, також в поясненнях даних свідків, які містяться в матеріалах справи, не зазначається, які ознаки алкогольного спяніння вони спостерігали в ОСОБА_2, і чи взагалі спостерігали.

Відповідно до п. 3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкції), направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно п. 6 розділу IX Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 розділу IX Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з матеріалів відеофіксації вчиненого правопорушення, переглянутих в судовому засіданні, ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на визнання стану алкогольного спяніння, у встановленому порядку, в присутності двох свідків. При цьому, поліцейським були встановлені ознаки алкогольного спяніння у ОСОБА_2, які були оголошені йому в присутності двох свідків. Крім того, ОСОБА_2 особисто зателефонував до свого товариша та попросив його підїхати і забрати автомобіль, оскільки його зупинили працівники поліції та виявили у нього ознаки алкогольного спяніння.

Тому, в даному випадку Суд відхиляє клопотання захисника ОСОБА_2 про виклик в судове засідання свідків, в присутності який складався протокол, а також поліцейського, оскільки з переглянутих в судовому засіданні матеріалів відеофіксації вчиненого правопорушення, чітко вбачається, що поліцейським були перераховані ознаки алкогольного спяніння, які були виявлені у ОСОБА_2, у присутності двох свідків.

Що ж стосується клопотання ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням вимог ст. 254 КУпАП (а саме працівники поліції після складання протоколу про адміністративне правопорушення, вручили ОСОБА_2 примірник протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого зазначено, що ним було порушено п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, й в наявному у справі примірнику протоколу про адміністративне правопорушення, що містися в матеріалах справи, наявні виправлення у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» ), то суд наголошує, що правосуддя має за мету не просто отримання конкретного результату. Рішення суду має бути справедливим. Шукаючи рівну міру справедливості, суд має керуватися принципом пропорційності, який, зокрема передбачає баланс інтересів суспільства та людини, людини та держави; відповідність засобів досягнення мети та самої мети тощо.

Summum jus, summa injuria «занадто точне виконання норм права породжує найвищу несправедливість».

Протокол у справі про адміністративне правопорушення є лише одним з доказів в розумінні ч. 1 ст. 251 КУпАП, і неточності протоколу не спростовують змісту інших наявних у справі доказів, що підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, закрема матеріалами відеофіксації вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, котрі суд за визначенням вважає основним доказом протиправної поведінки особи, яка притягується до відповідальності.

Наразі неточності у змісті одного з доказів, не можуть бути підставою уникнення особи відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, провина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 206687 від 21 листопада 2018 року; матеріалами відеофіксації вчиненого ОСОБА_2 правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21 листопада 2018 року; рапортом поліцейського роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області капрала поліції ОСОБА_3 від 21 листопада 2018 року, згідно якого 21 листопада 2018 року перебуваючи в складі екіпажу №201, близько 21 год. 50 хв., ними було надано допомогу екіпажу №151, котрі зупинили транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_2, в якого були виявлені ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на визначення стану спяніння в установленому порядку, водій відмовився в категоричній формі в присутності двох свідків; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 206687 від 21 листопада 2018 року, ОСОБА_2 не є власником транспортного засобу марки «AUDI 100» номерний знак НОМЕР_1, власником даного автомобіля являється ОСОБА_6

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, вважаю, що ОСОБА_2 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу марки «AUDI 100» номерний знак НОМЕР_1, оскільки ОСОБА_2 не є його власником, а згідно ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяОСОБА_7