Справа № 950/2327/19
Номер провадження 3/950/715/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Чхайло О. В., при секретарі судового засіданні Сивоконь А.І., з участю представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності адвоката Васильця С.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Лебединського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 388399 від 24.08.2019 року ОСОБА_1 звинувачується в тому, що він 24.08.2019 року о 02:30 год. в с. Підопригори по вул. Центральна Лебединського району Сумської області керував мопедом «Альфа» з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що з вказаним протоколом про адміністративне правопорушення останній не згоден, оскільки в той день мопедом не керував, а вів його в руках. За таких обставин він не вважався водієм в розуміння вимог ПДР. Крім цього, йому не було надано право пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку. Представник вважає, що за таких обставин провадження по справі має бути закрито.

Свідок ОСОБА_2 , допитана в судовому засіданні, показала, що вона була запрошена працівниками поліції бути присутньою при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . У її присутності останньому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Після цього її попросили розписатися в даному протоколі, що вона й зробила не читаючи його.

Вислухавши представника ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні…

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що досліджені судом докази не дають підстав зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи мається протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , але дані докази не підтверджують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення.

Так, суд знаходить обґрунтованими доводи представника ОСОБА_1 про недоведеність того, що останній в той день керував мопедом «Альфа» в с. Підопригори по вул. Центральна Лебединського району, посилаючись на те, що даний транспортний засіб він вів в руках.

Згідно вимог ПДР керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Пунктом п. 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України також визначено, що особи, які рухаються в інвалідних колясках без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу чи інвалідну коляску прирівнюються до пішоходів.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не перебував за кермом свого мопеду і його не зупиняли працівники поліції, оскільки він вів свій транспортний засіб в руках, спростовані в ході судового розгляду не були, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не вважався у даній ситуації водієм в розумінні наведених вище положень правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, після, пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я.

В той же час судом встановлено, що можливості скористатися правом пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 надано не було. Дані про те, що йому пропонувався такий огляд в матеріалах провадження відсутні.

При цьому, свідок ОСОБА_2 , допитана в судовому засіданні, підтвердила той факт, що ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки поліцейський не пропонував.

За таких обставин, дії інспектора не узгоджуються з вимогами закону, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, оскільки такий порядок огляду йому забезпечений не був.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про недоведеність звинувачень останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриття згідно зі ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 130, 247, 245, 251, 252, 280 КУпАП;

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до Сумського апеляційного суду скарги через Лебединський районний суд Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О. В. Чхайло