Провадження № 33/824/175/2019 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника-адвоката - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Подільського районного суду м.Києва від 26 вересня 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресоюАДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою суду, 14 липня 2018 року о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Кирилівська, 17/2 в м.Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці.

Від проходження огляду в установленому законом порядку на стан наркотичного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що суд першої інстанції необгрунтовано та не маючи для цього достатньо законних підстав, дійшов висновків про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки підійшов формально, не надавши при цьому відповідної оцінки всім наявним в матеріалах справи обставинам та доказам, не встановив тих обставин, на які він посилається в судовому рішенні і вважав їх встановленими, що призвело до необгрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності.

Зокрема, звертає увагу, що судом необґрунтовано було відмовлено в клопотанні про виклик в судове засідання свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, також в тексті постанови зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від огляду, оскільки поспішав, однак повідомив поліцейських, що огляд пройде самостійно, але дане твердження не відповідає дійсності, так як ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, однак працівники поліції не відразу повезли його до відповідного медичного закладу, а навмисно затягували час, змусивши ОСОБА_2 проїхати разом з ними за адресою спрацювання сигналізації, оскільки працівники поліції були патрулем Державної служби охорони.

Зазначає, що працівники поліції зупинили ОСОБА_2 не на вулиці Кирилівська, як вказано в матеріалах справи, а по вулиці Верхній Вал, а вже потім ОСОБА_2 був змушений прослідувати за працівниками поліції на вулицю Кирилівську, де сталось спрацювання сигналізації.

Звертає увагу, що в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року, поліцейський не забезпечив доставку ОСОБА_2 до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, так як ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції приблизно о 18 годині 15 хвилин, а протокол про адміністративне правопорушення щодо нього було складено о 20 годині 50 хвилин.

Також вважає, що працівники поліції не мали права оглядати ОСОБА_2, так як не мали жодної з підстав, передбачених п.4 Інструкції.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_2 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що працює таксистом та 14 липня 2018 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин в м. Києві забрав пасажира, з яким поїхав на потрібну адресу, під час руху його автомобіль НОМЕР_1 по вул. Верхній Вал, було зупинено працівниками поліції, які наказали пред'явити документи, після надання всіх потрібних документів працівники поліції повідомили йому, що він перебуває з явними ознаками наркотичного сп'яніння та запропонували пройти огляд в медичному закладі, на що він погодився, після чого з патрульного автомобіля вийшов ще один поліцейський та сказав, що спрацювала сигналізація та вони мають їхати на спрацювання, повідомили йому, що він повинен їхати за їхнім автомобілем, він погодився та поїхав за патрульними, їздив він з працівниками поліції біля двох годин, під час цього його пасажир пересів в інший автомобіль, так як поспішав, а він продовжував їздити за працівниками поліції, приблизно о 21 годині він повідомив працівникам поліції, що поспішає та в нього немає більше часу слідувати з ними, на що працівники поліції склали адміністративний протокол про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в установленому законом прядку.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_2, за клопотанням останнього, в суді апеляційної інстанції, під присягою, надав свої пояснення свідок ОСОБА_4, з яких вбачається, що 14 липня 2018 рокуприблизно о 18 годині 20 хвилин в м. Києві він викликав таксі та за ним приїхав автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, вони рушили на потрібну адресу, по дорозі, на вулиці Верхній Вал їх зупинили працівники поліції та висловили застереження про перебування водія ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння, запропонували йому пройти огляд в медичному закладі, на що останній погодився, однак, до лікарні вони не поїхали, а почали слідувати за патрульним автомобілем працівників поліції. У зв'язку з тим, що патрульним потрібно було їхати на іншу адресу, де відбулось спрацювання сигналізації. Через годину, можливо більше їзди за працівниками поліції, свідок викликав собі інше таксі та пересів в інший автомобіль, звернув увагу, що ОСОБА_2, на його думку, не перебував в стані наркотичного сп'яніння, поводив себе нормально.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, на неодноразові виклики працівники поліції та свідки до суду апеляційної інстанції не з'явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.

Доказів на спростування пояснень ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 матеріали справи не містять, а ставити їх під сумнів у суду немає підстав.

Відповідно до п.9 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Ці обставини також відтворені і в ч.4 ст.266 КУпАП.

Як встановлено під час апеляційного розгляду адміністративного провадження, ОСОБА_2 м. Києві по вул. Верхній Вал був зупинений працівниками поліції о 18 годин 30 хвилин, та лише о 21 годині 10 хвилин щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, що суперечить вимогам ч.4 ст.266 КУпАП та Інструкції, і ставить під сумнів відповідність протоколу вимогам Закону.

Крім того, згідно п.2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

Відповідно п.4 Розділу І Інструкції, ознаками наркотичного сп'яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції, як на ознаки наркотичного сп'яніння вказали, що у ОСОБА_2 порушена мова, зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності.

Однак, такі ознаки наркотичного сп'яніння не відповідають точному змісту, який зазначений в п.4 Розділу І Інструкції, якою мають керуватися працівники поліції при проведенні освідування.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколюк О.В