Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1952/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 ,

за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Сачка А.В.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 гривні 20 копійок.

Судом встановлено, що 19 липня 2019 року о 20 год. 15 хв. гр. ОСОБА_1 на а/д Виступовичі - Житомир, керував автомобілем ВАЗ-2105 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9-а ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки наявним у справі доказам.

Зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.268 КпАП провів засідання у його відсутність, не повідомивши належним чином про місце і час розгляду справи та прийняв рішення, чим порушив його право на захист.

Вважає, що вказані порушення процесуальних норм права є дуже суттєвим, оскільки такий розгляд справи позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Сачок А.В. в обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження послався на те, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 . Копію оскаржуваної постанови він не отримав до теперішнього часу, про винесене рішення дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень наприкінці листопада 2019 року, після чого подав апеляційну скаргу, обґрунтувавши свої доводи.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи апелянта стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи, а тому, враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року.

Заслухавши пояснення адвоката Сачка А.В., який частково підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі доказах.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 228876 від 19.07.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 19 липня 2019 р. о 20 год. 15 хв. на а/д Виступовичі-Житомир, 187 км. керував автомобілем ВАЗ-2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою м. Житомир, Бердичівське шосе, 3. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що встановлена відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол поліцейським роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції Погорілою Л.М., а також підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.1). Будь-яких зауважень з приводу обставин, вказаних у протоколі, ОСОБА_1 не зазначив.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується висновком лікаря № 541 від 19.07.2019 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок підписаний лікарем та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с.3).

Також вина підтверджується письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , в яких останній зазначає, що у зв`язку з сімейними проблемами випив бутилку пива за три години до поїздки, свою вину визнав та просив не позбавляти права керування транспортними засобами (а.с.4).

Доводи щодо відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не відповідають зібраним у справі доказам та не спростовують висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачених ст.268 КУпАП, оскільки вони матеріалами справи не спростовуються.

Як вбачається з матеріалів справи, суд приймаючи рішення у постанові зазначив, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, однак конверт з судовою повісткою повернувся з відміткою про невручення «з інших причин». Про причини неявки суду не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався. За таких підстав, суд вважав можливим у відповідності до положень ст.268 КУпАП розглянути справу у відсутність ОСОБА_1

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи положення КУпАП, повернення рекомендованих листів з відміткою « інші причини» не може вважатися належним повідомленням особи про час та місце судового розгляду справи, не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Отже, не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення особи у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особу, якій адресовано повідомлення, не виявлено за місцем проживання.

Апеляційний суд звертає увагу, що у письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи (а.с.4), ОСОБА_1 , крім поштової адреси, зазначив номер засобів зв`язку, проте суд першої інстанції, отримавши конверт (поштове відправлення), який повернувся з зазначенням причин не вручення «інші причини», не вжив всіх необхідних заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.

Наявне в матеріалах справи поштове повідомлення від 28.08.2019року (а.с.9) не може свідчити про належне сповіщення особи, оскільки у ньому не містяться дані про те, що який саме документ було відправлено ОСОБА_1 та не зазначено час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини , сформульовану в рішенні від 8 листопада 2018 року, у справі «Созонов та інші проти України», в якій ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.

Відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст.294КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2019 року відносно ОСОБА_1 .

Ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко