Справа № 431/3823/19
Провадження № 33/810/139/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Магомедова Ш.Х., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 26 липня 2019 року про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старобільськ Луганської області, громадянина України, старшини відділення інспекторів прикордонної служби «Білолуцьк» ВПС «Білолуцьк», молодший сержант, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 26 липня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та закрито провадження у справі за ст.38 КупАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 25.06.2019 року прокурором військової прокуратури Луганського гарнізону, встановлено, що молодший сержант ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді старшини відділення інспекторів прикордонної служби «Білолуцьк» ВПС «Білолуцьк». недбало ставився до військової служби, в умовах особливого періоду, та в порушення вимог ст.ст. 12.254.262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Інструкції про порядок отримання звільнення військовослужбовцями від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, затвердженою наказом Начальника СхРУ від 11.01.2013 року № 26-АГ, перебуваючи у м. Старобільськ Лугнської області не здійснив 22.04.2019 року доповідь безпосередньо командиру або начальнику Луганського прикордонного загону про завершення лікування у КУ «Старобільське РТМО», а також 23.04.2019 року не здійснив доповідь безпосередньому командиру про направлення на амбулаторне лікування до КІД «Старобільськпй РЦ ПМСД», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Старобільського районного суду Луганської області від 26 липня 2019 року змінити, виключивши з її резолютивної частини посилання про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. Вказує, що жодні фактичні дані щодо досліджених доказів в оскаржуваній постанові не зазначені. В Узагальненні Верховного Суду України Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення від 01.08.2004 року чітко визначено, що Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами (сукупність даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази тощо).

На його думку, з тексту оскаржуваної постанови фактично неможливо з`ясувати, на підставі яких саме фактичних даних прийнято рішення про винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, оскаржувана постанова містить посилання на те, що відповідно до п.8 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Частиною 1 ст. 284 КУпАП передбачено виключний перелік видів постанов по справі про адміністративне правопорушення: про накладення адміністративного стягнення;про застосування заходів впливу;про закриття справи.

Таким чином, вбачається порушення судом першої інстанції процесуальних норм КУпАП, що становить собою: з`ясування судом всіх обставин справи і встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за умови закінчення в даному випадку на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності;викладення в резолютивній частині оскаржуваної постанови двох взаємовиключних рішень, а саме визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та закриття провадження по справі на підставі ст. 38 КУпАП.

Також апелянт зазначає, що зазначені взаємовиключні рішення судді є прямим порушенням норм ст. 284 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки це не передбачено чинним процесуальним законодавством України.

В судове засідання апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 не з`явився, надіслав електронною поштою заяву про розгляд його апеляційної скарги, яку він підтримує та просить її задовольнити, за його відсутністю.

Аналогічну заяву надіслав електронною поштою захисник ОСОБА_2 - адвокат Дехтярь С.В.

Військовий прокурор, який складав протокол про адміністративне правопорушення, на судовий виклик до апеляційного суду не з`явився, надавши відповідну заяву.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_2 та його захисник Дехтярь С.В. належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у апеляційному порядку, що не перешкоджає розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 за його відсутністю та його захисника.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , апеляційний суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З змісту постанови суду першої інстанції від 26.07.2019 року вбачається, що молодший сержант ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді старшини відділення інспекторів прикордонної служби «Білолуцьк» ВПС «Білолуцьк». недбало ставився до військової служби, в умовах особливого періоду, та в порушення вимог ст.ст. 12.254.262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Інструкції про порядок отримання звільнення військовослужбовцями від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою, затвердженою наказом Начальника СхРУ від 11.01.2013 року № 26-АГ, перебуваючи у м. Старобільськ Луганської області не здійснив 22.04.2019 року доповідь безпосередньо командиру або начальнику Луганського прикордонного загону про завершення лікування у КУ «Старобільське РТМО», а також 23.04.2019 року не здійснив доповідь безпосередньому командиру про направлення на амбулаторне лікування до КІД «Старобільськпй РЦ ПМСД», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції звернув увагу на наступне.

Як вбачається з змісту постанови суду першої інстанції, суд дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП доведена.

При цьому суд правильно зазначив, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 надійшла до суду 01.07.2019 року.

Суд обґрунтовано послався на положення п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», яким передбачено, що судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

При цьому звернув увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-15 КУпАП розглядаються протягом доби.

При цьому відповідно до ч.1 ст.277-2 повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП щодо ОСОБА_2 був складений 25.06.2019 року прокурором військової прокуратури Луганського гарнізону Гуртовим Б.І.

Вказаний протокол разом з додатками до нього дійшов до суду першої інстанції 01.07.2019 року. Було вказано у супровідному листі, що ОСОБА_2 у відповідності до ст.277-2 КУпАП була вручена повістка про необхідність прибути до Старобільського районного суду Луганської області 01.07.2019 року о 10-00 годині.(а.с.26,25)

В цей же день був здійсненний автоматичний розподіл справи між суддями Старобільського районного суду Луганської області, за результатами якого справа для розгляду була розподілена головуючому судді Воронкіну О.А. (а.с.27)

Однак з невідомих причин розгляд справи не відбувся 01.07.2019 року у призначений час.

05.07.2019 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю укладення ним договору про надання правової допомоги з адвокатом, а 19.07.2019 року від адвоката Дехтяря С.В. надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а також клопотання про закриття провадження у справі без дати та підписі адвоката; 22.07.2019 року надійшло клопотання адвоката про перенесення слухання справи у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 на лікарняному(а.с.28,29,37-39,92,) До матеріалів справи долучений акт комісійного доведення змісту судової повістки-повідомлення про виклик на судове засідання в справі про адміністративне правопорушення за допомогою мобільного застосунку ОСОБА_2 до Старобільського районного суду Луганської області на 22.07.2019 року о 13 годині 30 хвили.(а.с.43-47)

На вказану дату та час судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 не відбувся з невідомих причин.

Письмові пояснення по суті адміністративного правопорушення ОСОБА_2 до протоколу не долучені за їх відсутністю.

За таких обставин 26.07.2019 року суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та ухвалив судове рішення, з яким не погодився ОСОБА_2 , про що зазначив у своєї апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що рішення суду першої інстанції не може бути визнано законним та обґрунтованим, оскільки судом першої інстанції хоча і вірно закрито провадження в даній справі у зв`язку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, але висновок суду першої інстанції про те, що у суді була доведена вина ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП є необґрунтованим та належним чином не вмотивованим.

За таких обставин, вважаю, що при апеляційному розгляді встановлено, що з змісту постанови суду першої інстанції не зрозуміло які саме докази були досліджені в сукупності з протоколом про адміністративне правопорушення, та які беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право :

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд першої інстанції даних вимог закону не виконав належним чином.

У зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 26 липня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та закрито провадження у справі за ст.38 КупАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення змінити, виключити з резолютивної частини посилання про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду Є.В. Тополюк