Провадження № 33/824/4254/2019 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Горкавого О.П., свідка ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «БДК-сервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду,ОСОБА_1 15.07.2019 року о 23 годині 30 хвилин керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» державний номер НОМЕР_1 по вулиці Райдужна, 3-Б в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. Від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною. Так, апелянт зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом. Зазначає, що суддею першої інстанції в порушення вимог закону справу розглянуто без його участі, без виклику свідків та працівників поліції. Вважає протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом, оскільки він не містить відомості про зупинення його як водія транспортного засобу, відомості про носіїв відеокамер, відомості про свідків. Зазначає, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є зацікавленими в результатах освідування, крім того свідок ОСОБА_4 намагався отримати незаконну винагороду за допомогою працівника поліції. Вважає, що в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційним судом було здійснено виклики співробітників Управління патрульної поліції у м. Києві, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , проте на неодноразові виклики працівники поліції в судові засідання не з`явились.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції вказаних вимог дотримано не було.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що вживав алкоголь на задньому сидінні свого автомобіля, проте він вже не керував транспортним засобом, автомобіль був припаркований біля будинку та не рухався.

Свідок ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду, будучи повідомлений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснив, що він 15.07.2019 року близько 22 год. 48 хв. - 22 год. 50 хв. по вул. Райдужна, 3-б в м. Києві разом з ОСОБА_1 приїхали з магазину, припаркували автомобіль біля будинку, сіли на задньому сидінні його автомобіля та вжили пляшку коньяку, після до них підійшов молодий чоловік та став вимагати грошей, погрожуючи, що заявить в поліцію про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не виконавши його вимогу, молодий чоловік викликав поліцію. Про зазначений факт ОСОБА_2 написав заяву та передав її працівникам поліції.

Відповідно до п. 1.10 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2002 року, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Проте, переглянувши відеозапис з нагрудних камер поліцейських, враховуючи обставини справи та докази, на які посилається апелянт, апеляційний суд вважає, що з матеріалів справи не можливо встановити факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння 15.07.2019 року.

Крім того, всупереч вимогам ст.266 КУпАП працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом за наявності підстав вважати, що особа керувала цим засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига