Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника адвоката Виноградової-Мацнєєвої Є.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 09 серпня 2019 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 09 серпня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП з накладенням стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Як встановлено судом,ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 лютого 2011 року і до повноліття дитини.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 09 серпня 2019 року щодо нього скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що він щомісяця сплачує аліменти на утримання сина шляхом поштового переказу, та з 2018 року по вересень 2019 року сплачено аліментів на загальну суму 36 112 гривень. Заборгованість аліментів утворилась через неналежне повідомлення його про наявність виконавчого провадження.

Також ОСОБА_1 подано письмові пояснення щодо пропуску строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Виноградову-Мацнєєву Є.В. які просять постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Правовими приписами ч. 1 ст. 183-1 КУпАП встановлена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Із об`єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчим листом №2-2976/11 від 23 червня 2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму починаючи з 23 лютого 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 вбачається, що сукупний розмір заборгованості станом на 01 червня 2019 року становить 114102,57 грн., та перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення та повідомив, що він поступово сплачує заборгованість та на даний час вона значно менша.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №27562428 від 05 червеня 2019 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 01 червня 2019 року становить 114102,57 грн. (а.с. 7).

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що він поступово сплачує заборгованість та на даний час вона значно менша, то згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , станом на 01 червня 2019 року заборгованість становить 114102,57 гривень, що свідчить про несплату останнім аліментів на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Інші доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами, що містяться в матеріалах справи.

З огляду на вищезазначене, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 09 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Сачук В.І.