П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.12.2019 року м. Львів

Cуддя Франківського районного суду м.Львова Ванівський Ю.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції м.Львова Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

за ст 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

21.10.2019 року о 23.05 год. ОСОБА_2 , у м. Львові по вул. Городоцька, 174 керуючи автомобілем Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимоги працівника поліції про зупинку, а також відмовилася від проходженння на огляд на стан алкогольного спяніння.

Цього ж дня інспектором ОСОБА_3 складено протоколи серії ОБ №184712 за ст. 122-2 КУпАП, та протокол серії ОБ №184711 за ч.1 ст. 130 КУпАП, на ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала, зазначивши про те, що вона не була водієм травнспортного засобу, та з незрозумілих причин на неї склали два протоколи.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 - Василишин І.Й. зазначив про те, що на місці події також перебувала особа ОСОБА_4 , який і був водієм вищевказаного транспортного засобу. На підставі вищевикладеного, просить закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , зазначив про те, що саме він був водієм транспортного засобу Volkswagen д.н.з. НОМЕР_1 22.10.2019 р.

Суд, заслухавши думку учасників та перевіривши наявні у матеріалах справи докази приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1.10 ПДР - водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Відповідно дост.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

У відповідності до вимогст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Враховуючи норму ст.62 Конституції України щодо того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не була водієм транспортного засобу Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 жовтня 2019р.

Відповідно до ст. ст. 254, 257 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Однак, саме складання такого із порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, є недопустимим доказом в обґрунтування вини ОСОБА_5 .

Крім того, в наведених аргументах учасників чітко прослідковується причиновий зв`язок між діями та наслідком.

Враховуючи норму ст.62 Конституції України щодо того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

Постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв"язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.