Справа № 741/703/19 Головуючий у 1 інстанції Киреєв О. В.
Провадження № 33/4823/311/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановив суд 1 інстанції, 28.04.2019 року, близько 16-50 год., ОСОБА_1 , в м. Носівка Чернігівської області по вул. Центральна, керував мопедом «Defiant», без державного реєстраційного номеру, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, почервоніння обличчя). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що в порушення вимог ст. 254 КУпАП, копія протоколу йому вручена не була.

В порушення вимог ст. ст. 268, 278, 279, 281 КУпАП та Практики Європейського суду з прав людини і основоположних свобод, він не був повідомлений про дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим було порушено його право на захист.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що він належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції невірно встановлено місце його проживання. Він зареєстрований в м. Носівка, а на даний час постійно проживає в м. Києві.

По суті події зазначає, що того дня він не перебував в стані алкогольного сп`яніння та мопедом в такому стані не керував, свідків події він не бачив, пройти освідування йому не пропонували, тому він і відмовився підписувати протокол про те, що він керує мопедом у нетверезому стані.

Вказує, що рішення суду негативно впливає на його сімейну ситуацію, так як у нього з дружиною є син ОСОБА_2 , 1998 року народження, який являється інвалідом 1 групи з дитинства, через хворобу самостійно не пересувається, тому позбавлення його права керування транспортним засобом унеможливить повноцінне лікування дитини та відвідування лікарів.

Оскарживши постанову суду поза строком подання апеляційної скарги, порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вважає строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 підлягає поновленню, оскільки причина його пропуску є поважною, а його апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судове засідання суду апеляційної інстанцій апелянт не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи сповіщався належним чином. Тому, у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд розглядає дану справу у відсутність апелянта та за наявними в ній доказами, так як його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах і є законним та обґрунтованим.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) ОСОБА_1 керував мопедом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Даний протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Із досліджених пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від продуття приладу «Драгер» та проходження освідування в лікарні. Також він відмовився надати будь-які пояснення та підписати протокол, складений відносно нього (а.с. 3-4).

Згідно рапорту працівника поліції, 28.04.2019 року під час наглядом за дорожнім рухом, було зупинено мопед під керуванням ОСОБА_1 , в ході перевірки було встановлено, що водій знаходиться з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На нього складено протокол та відсторонено від керування. Мопед знаходився поза проїжджою частиною та не заважав проїзду (а.с. 6).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , як особа, яка керує транспортним засобом і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, був відсторонений від керування цим транспортним засобом.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, окрім іншого, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій.

Крім того, суд вважає надуманим причину відмови від освідування, зокрема, те, що працівники поліції не пропонували йому пройти такий огляд, так як таке твердження не знайшло свого підтвердження та спростовується вище вказаними доказами.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та те, що йому працівники поліції не пропонували пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності за вчинене, оскільки дане твердження не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовується вище вказаними доказами.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надано.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що розгляд справи відбувся з порушенням вимог ст. 268 КУпАП, без його участі, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні дані про те, що він у встановленому законом порядку сповіщений про місце і час розгляду справи (а.с. 13,).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Також судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тому, порушень законних прав особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності по даній справі, передбачених ст.268 КУпАП, судом допущено не було.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об`єктивно.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 03 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шахова