Провадження № 33/801/4/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Кривошея А. І.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Кривошея А.І.

за участю:

секретаря судового засідання Табачук В.

адмінправопорушника ОСОБА_2

захисника - адвоката Чопенка С.А.

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Чопенка С.А. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2018, якою його визнано винним за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

постановою Вінницького міського суду від 05.07.2018 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а провадження по справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови місцевого суду ОСОБА_2 18.04.2016 року о 05 год. 30 хв., на автодорозі М-12 «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка» км 119+400м, керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_3, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та під час виникнення перешкоди для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу або безпечно для інших учасників руху об'їзду перешкоди, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_4. Внаслідок вказаної ДТП, ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 12.3 ПДР України.

На дану постанову суду захисник адвокат Чопенко С.А. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що суд безпідставно дійшов висновку про порушення ОСОБА_2 п.п.10.1, 12.3 ПДР обґрунтовуючи прийняте рішення постановою Вінницького міського суду від 24.10.2017, якою ОСОБА_4 визнано невинуватим та висновком експерта №963а від 01.03.2017.

На даний час за фактом ДТП слідчим відділом Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №000217 за ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 19.06.2018 року скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження та зобов'язано належним чином провести досудове розслідування.

Висновок експерта №963а від 01.03.2017 не містить тверджень про порушення пунктів ПДР ОСОБА_2, а причиною зіткнення є виключно порушення норм ПДР ОСОБА_4

ОСОБА_4 у своїх запереченнях просив апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2018 - без змін.

Під час апеляційного розгляду, за клопотанням адвоката Чопенка С.А. призначено автотехнічну експертизу, згідно висновку якої від 20.12.2018, дії ОСОБА_2 не свідчать про недотримання ним вимог п.п.10.1 та 12.3 ПДР.

В апеляційному суді ОСОБА_4 надав письмові пояснення в яких стверджує, що висновок експерта від 20.12.2018 виконаний неналежним чином та не об'єктивно відтворює обставини справи і дещо не узгоджується з попередніми висновками експерта. На думку ОСОБА_4, ОСОБА_2 порушив п. 12.3 ПДР, чим змусив його вдатись до маневру на узбіччя, який, як він вважає, виконав заздалегідь чітко і зрозуміло для учасників дорожнього руху, не створивши маневром жодної аварійної ситуації. Якби ОСОБА_2 не виїхав на узбіччя, чим порушив п. 10.1 ПДР, зіткнення не відбулося б.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та в його інтересах захисника - адвоката Чопенка С.А. які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, пояснення ОСОБА_4, який вважає рішення суду вірним, Суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог закону та безпідставно визнав ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.05.2018 (а.с.1) ОСОБА_2 ставиться в провину порушення п.10.1 та п.12.3 ПДР.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а п.12.3 ПДР передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про відповідальність ОСОБА_2 зазначив, що його вина підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БД №148087 від 25.05.2018 року; висновком експерта №963а від 01.03.2017 року, згідно якого вбачається, що в ситуації, яка склалася, при врахуванні показів водія ОСОБА_4 які він вказав при проведенні слідчого експерименту (рух до моменту зіткнення 58 м по узбіччю), в діях водія автомобіля Toyota-Prado ОСОБА_4 може не вбачатися невідповідностей вимогам п.п. 11.3, 14.2 (в) ПДР, що також підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2017 року (№127/18839/17).

Однак постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2017 року (справа №127/18839/17), якою адміністративну справу за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_4 закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, скасовано постановою Апеляційного суду Вінницької області від 23.07.2018 (а.с.149-153), а провадження щодо ОСОБА_4 закрито на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП.

У справі наявні три висновки автотехнічних експертиз:

Відповідно до висновку експерта №568а від 23.08.2016, дії водія ОСОБА_2 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.12.3 ПДР.

При умові, що автомобіль ВАЗ-211540 під керуванням водія ОСОБА_2 рухався в межах узбіччя, а автомобіль Toyota-Prado розпочав виїжджати на це ж узбіччя і відстань між транспортними засобами в цей момент складала 12 м., зіткнення відбулося б (а.с.35).

Відповідно до висновку експерта №963а від 01.03.2017, дії водія ОСОБА_2 з технічної точки зору регламентувались знову ж таки лише вимогами п.12.3 ПДР.

В ситуації, яка склалася, при врахуванні показів водія ОСОБА_4 які він вказав при проведенні слідчого експерименту (рух до моменту зіткнення 58 м по узбіччю), в діях водія автомобіля Toyota-Prado ОСОБА_4 може не вбачатися невідповідностей вимогам п.п. 11.3, 14.2 (в) ПДР.

Що ж стосується аналізу дій водія ОСОБА_2 в частині відповідності його дій вимогам Правил дорожнього руху з врахуванням показів, які він вказав при проведенні слідчого експерименту, то питання експертом не досліджувалось, так як вказані при експеременті покази, технічно необгрунтовані (а.с.51).

Суд першої інстанції постановляючи рішення, взяв до уваги лише другий висновок експерта №963а від 01.03.2017, і виключно в частині щодо дотримання ОСОБА_4 ПДР (з його слів), тобто постановив рішення на припущенні: якщо ОСОБА_4 не порушував ПДР, то тоді ОСОБА_2 допустився порушень правил дорожнього руху. Однак жоден з висновків експерта не містить відомостей про допущені порушення ПДР зі сторони ОСОБА_2 Більше того, обидва висновки стверджують що дії водія ОСОБА_2 з технічної точки зору регламентувались лише вимогами п.12.3 ПДР. Проте суд визнав ОСОБА_2 в порушенні ще й п.10.1 ПДР, хоча водій ОСОБА_2 в даній ситуації не мав керуватись ним взагалі.

Третім висновком експерта №4449/4461/18-21 від 20.12.2018 вчергове стверджується, що дії водія ОСОБА_2 з технічної точки зору регламентувались лише вимогами п.12.3 ПДР, а з наданих для дослідження матеріалів відсутні об'єктивні відомості щодо невідповідностей дій водія ОСОБА_2 технічним нормам вимог п. 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху (а.с. 175-181).

Отже жодних об'єктивних даних, які свідчили б про порушення ОСОБА_2 п.10.1 ПДР матеріали справи не містять.

У відповідності до п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду.

Терміни визначається у п.1.10 ПДР:

«небезпека для руху» - є зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об'єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

«перешкода для руху» - нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу;

«смуга руху» - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів;

«узбіччя» - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.04.2016 (а.с.7-13), дослідженого Судом під час апеляційного розгляду, на узбіччі, що прилягає до смуги руху автомобіля ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_2 відбулось зіткнення з зустрічним автомобілем Toyota-Prado під керуванням ОСОБА_4, який виїхав на зустрічній смузі руху, здійснюючи обгін. Сліди гальмування автомобілів до зіткнення відсутні.

Суд не бере до уваги технічні розрахунки обставин пригоди та можливі варіанти дії їх учасників, здійснені самим ОСОБА_4, що містяться в матеріалах справи, оскільки не володіє спеціальними знаннями для встановлення їх достовірності, однак вони, як і інші матеріали справи, були оцінені експертом, висновок якого судом взято до уваги.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, аналіз наведених доказів, у відповідності до зазначених вище вимог КУпАП, переконує Суд, що ОСОБА_2 діяв відповідно до вимог п.12.3 ПДР, оскільки він з'їхав зі своєї смуги руху на узбіччя у зв'язку з небезпекою для руху, намагаючись уникнути лобового зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_4, який виїхавши на зустрічну смугу руху та побачивши автомобіль ОСОБА_2, не повернувся на свою смугу руху, не здійснив екстрене гальмування, а також, з'їхав на узбіччя, протилежне від свого напрямку руху, що ОСОБА_2 передбачати не мав.

Суд наголошує, що предметом судового розгляду є встановлення факту порушення ОСОБА_2 п.п.10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, а не з'ясування обставин, за яких ОСОБА_2 міг би уникнути зіткненню із зустрічним автомобілем.

З огляду на зазначене вище, ОСОБА_2 не було порушено п. 10.1 та п.12.3 Правила дорожнього руху України, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2018 відносно ОСОБА_2 про притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу адвоката Чопенка С.А. в інтересах ОСОБА_2В задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду від 05.07.2018, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Кривошея