Дата документу Справа № 331/3762/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/3762/19 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження №33/807/629/19 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С, за участю ОСОБА_1 , його представника - адвоката Козлова О.Ю., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Козлова О.Ю. на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 11 серпня 2019 року, о 17 годині 29 хвилин, водій ОСОБА_1 , біля буд. 62 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом Mitsubishi Carisma, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мови, ходи, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень правил дорожнього руху, про повторність попереджений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції адвокат Козлов О.Ю., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі з наступних підстав. Так, згідно відеозапису подій права, передбачені ст. 268 КпАП України, ОСОБА_1 не роз`яснювались, відомості про дії водія ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду в протоколі про адміністративне правопорушення також відсутні. Вказує, що поліцейським при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на місці проведено не було, а одразу висунута вимога про проходження огляду у медичному закладі, що на думку захисту є незаконним. Також, ознак сп`яніння поліцейський ОСОБА_1 при свідках не повідомляв, а вказав їх лише у протоколі, тобто вже після відмови від огляду, що законодавством заборонено. Крім того, після складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння. Просить скасувати постанову суду, та прийняти нову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Козлова О.Ю. на підтримку доводів та вимог апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140920 від 11 серпня 2019 року (а.с. 1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння відносно ОСОБА_1 від 11.08.2019 р. (а.с.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 11.08.2019 року, які були присутні під час проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 4,5), рапортом працівника поліції від 11.08.2019 року (а.с. 3) даними відеофіксації події.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Апеляційним судом перевірено доводи захисника щодо порушення Інструкції при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 та встановлено відсутність порушень при його складанні.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140920 від 11 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 , складений уповноваженою на те особою, інспектором взводу № 1 роти №2 батальйону № 1 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Никитенко М.В., яка діяла в межах повноважень, наданих Законом України «Про Національну поліцію» та, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Посилання щодо не роз`яснення процесуальних прав спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом в протоколі та відеозаписом № з місця події.

Доводи апеляції щодо порушення порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки не запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки не можна взяти до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оскільки, як слідує із направлення на огляд (а.с. 2), були виявлені ознаки того, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками саме наркотичного спяніння, поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що підтверджується відеозаписом, який долучений до протоколу.

Відповідно до п.7 розділу 3 зазначеної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу є обов`язкове, і саме тому, ОСОБА_1 поліцейські пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що відповідає вимогам цієї Інструкції, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.

Аналізуючи доводи апеляції варто зазначити, що послідуюче проходження медичного огляду в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР, в даному випадку за наявності інших обставин, не виключає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Наданий апелянтом висновок про проходження за власною ініціативою медичного огляду не можна взяти до уваги і з підстав, передбачених ст. 266 КУпАП, оскільки огляд проведений поза межами встановленого ч.4 ст. 266 КУпАП терміну та засвідчують добровільне проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки біологічний матеріал перевірявся на етанол.

На оглянутому відеозаписі вбачається, що всі дії ОСОБА_1 були спрямовані на відмову від проходження огляду в медичному закладі на неодноразові пропозиції працівника поліції, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Тому, апеляційний суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння доведений.

Посилання в апеляції, що ознак сп`яніння поліцейський ОСОБА_1 при свідках не повідомляв не ґрунтуються на досліджених матеріалах.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник