Справа № 456/4714/18
Провадження № 3/456/14/2019
ПОСТАНОВА

іменем України

25 січня 2019 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 400038 від 22.11.2018 ОСОБА_1 22.11.2018 о 02 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп 612 км керував автомобілем марки «Mercedes-Benz 190», д.н.з. DJ71184, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння очей та шкірних покривів, нечітка вимова, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненому правопорушенні заперечив та пояснив, що 22.11.2018 о 02:30 год. на автодорозі Київ-Чоп 612 км автомобілем марки «Mercedes-Benz 190», д.н.з. DJ71184, керував його товариш ОСОБА_2 Він у цей час перебував на пасажирському сидінні. Коли водій зупинив транспортний засіб та вийшов на кілька хвилин з автомобіля, до нього зі сторони пасажирського сидіння підійшов поліцейський з вимогою предявити документи, які посвідчують особу та надають право на керування транспортним засобом. Він повідомив поліцейського, що транспортним засобом не керував, а водій відійшов на кілька хвилин. Однак працівник поліції всупереч повідомленим фактам запропонував йому пройти освідування за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі. Він категорично відмовлявся, оскільки автомобілем не керував, і кілька раз просив показати відео на підтвердження того, що транспортним засобом керував саме він, а не інша особа. Однак йому було відмовлено з підстав надання відеозапису в судове засідання. В подальшому поліцейський запропонував йому проїхати на пост ДАІ, де в присутності свідків він знову повідомив, що автомобілем у цей день не керував, а відтак не вчиняв правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Він пропонував поліцейським проїхати на місце події, де б вони могли переконатися в тому, що водієм вказаного автомобіля був ОСОБА_2, однак йому було відмовлено. З огляду на те, що будь-яких доказів його перебування за кермом транспортного засобу в справі немає, а протокол про адміністративне правопорушення може слугувати доказом його вини лише в сукупності з іншими доказами, тому просить провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та наявні докази, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 400038 від 22.11.2018, складеного поліцейським ВзОДДЗ батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_3, 22.11.2018 о 02 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп 612 км ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mercedes-Benz 190», д.н.з. DJ71184, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння очей та шкірних покривів, нечітка вимова, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 22.11.2018 о 02 год. 30 хв. він, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz 190», д.н.з. DJ71184, їхав зі Стрия по автодорозі Київ-Чоп 612 км разом з пасажиром ОСОБА_1 По дорозі у нього закінчилося дизельне пальне, а тому перед позначкою «Стрий» машина зупинилася. Він побіг на АЗС 612 км, щоб купити пальне, а коли повернувся, машина була зачинена, ОСОБА_1 не було. Він залишився чекати біля транспортного засобу. Через деякий час ОСОБА_1 повернувся і пояснив, що під час його (ОСОБА_2В.) відсутності до автомобіля підїхала патрульна машина, до нього підійшов працівник поліції з вимогою пройти освідування за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі, так як, на його думку, він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Коли він відмовився, йому запропонували зачинити автомобіль і проїхати з працівниками поліції на пост ДАІ, де на нього склали протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Субєктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 ПДР).

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія від запуску двигуна та початку руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції (поліції) пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Слід зазначити, що складання протоколу є процесуальною дією субєкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до ст.251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні автомобіля марки «Mercedes-Benz 190», д.н.з. DJ71184, що свідчить про те, що останній транспортним засобом не керував. Відомостей щодо зупинки транспортного засобу відео не містить, як і доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 190», д.н.з. DJ71184, на 612 км автодороги Київ-Чоп у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час.

Таким чином, вищезгаданий відеозапис не можна вважати належним на допустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 лише підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, однак вказані свідки не були очевидцями зупинки транспортного засобу «Mercedes-Benz 190», д.н.з. DJ71184, та встановлення особи, яка керувала ним.

Таким чином, судом встановлено, що 22.11.2018 о 02 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп 612 км автомобілем марки «Mercedes-Benz 190», д.н.з. DJ71184, ОСОБА_1 не керував, оскільки був пасажиром вказаного транспортного засобу, а відтак не може бути субєктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доказів протилежного суду не надано і таких у судовому засіданні не здобуто.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, що підтверджується дослідженими судом доказами, показаннями свідка, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 279, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула