КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №33/824/4280/2019 Головуючий в суді 1-ї інстанції: Оздоба М.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий суддя в апеляційній інстанції: Чорний О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Чорний О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 , адвоката Тихого А.А., за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2019 року стосовноОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

7.08.2019 року відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ОБ № 201735 про адміністративне правопорушення, оскільки останній, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, 7.08.2019 року о 08 год. 30 хв., на 19 км а/д Київ- Чоп, керував автомобілем «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду у встановленому законом порядку, відмовився.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що протокол складений стосовно нього є незаконним та безпідставним, оскільки він не керував т/з в стані наркотичного сп`яніння, що також підтверджується висновком лікаря, який апелянт хотів надати суду, однак суд позбавив його права на захист та висловлюти свою правову позицію та надавати докази у справі, оскільки не повідомили про час, дату та місце розгляду справи. На місці зупинки його т/з, патрульні взагалі не мали при собі спеціального технічного засобу, та сказали йому, щоб він відмовився від проходження огляду на місці та поїхав сам до лікарні, що він і зробив. Тим більше, патрульні запропонували їхати на медичний огляд до м. Боярка, що територіально знаходиться відділено. Таким чином, поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Вважає, що внаслідок формального підходу до вирішення справи, суд першої інстанції не з`ясував важливих обставин справи та як наслідок призвело до постановлення незаконного судового рішення та притягнення до адміністративної відповідальності невинної особи.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1 та у його інтересах адвоката Тихого А.А., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду, скасуванню, з наступних підстав.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, суд першої інстанції не дотримався вище зазначених вимог закону та дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема представлені матеріали адміністративної справи свідчать, а саме згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 7.08.2019 року о 08 год. 30 хв., на 19 км а/д Київ- Чоп, керував автомобілем «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 під час судового засідання пояснив, що на початку серпня 2019 року, зранку, керував автомобілем «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 , на 19 км а/д Київ - Чоп, та був зупинений працівниками патрульної поліції. Інспектор поліції попросив надати документи, в ході спілкування з якими, останні повідомили, що ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння. Даний висновок не відповідає дійсності, оскільки наркотичні засоби не вживає. Однак, ті запропонували пройти медичний огляд для визначення такого стану сп`яніння та направили до м. Боярка, на що ОСОБА_1 заперечив, оскільки знаходиться на значній відстані від його місця проживання.

Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

У відповідності зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп`яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, як такої відмови від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння від ОСОБА_1 не було, оскільки він погодився пройти медичний огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу безпідставного його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції не надав належної та об`єктивної оцінки.

Достатність доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, представлені матеріали справи не містять. Крім того, відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі перебування в стані наркотичного сп`яніння, а не з його ознаками, як про те зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Викладені вище обставини суд першої інстанції не з`ясував, чим допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

З огляду на викладене, сукупність доказів, досліджених апеляційним судом під час перегляду постанови суду першої інстанції, свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та відповідно, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Чорний