Справа № 265/3574/19
Провадження № 3/265/1607/19
П О С Т А Н О В А

29 серпня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Гноєвой Сергій Сергійович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно протоколу про адміністративне правопорушення проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2013 року об 23-56 годині по проспекту Єдності,41 у Лівобережному районі міста Маріуполя, ОСОБА_1 керував електроскутером ОСОБА_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився з використанням технічного засобу «Drager Alcotest» ARCD 6820. Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності свідків.

За п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння .

Повістки про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 надсилались рекомендованою поштою на адресу його проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, та розміщувались на сайті «Судова влада», однак останній до суду не прибув.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який знав про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак розглядом справи не цікавився.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеофіксацією скоєного правопорушення.

Згідно результату технічного засобу Drager Alkotest 6820, 01 червня 2019 року о 00-52 годині рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 склав 0,61 %

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджена наведеними доказами.

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суддя виходить з наступного.

За положеннями ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП):

1. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

2. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

На підставі наведеного, враховуючи, що правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає необхідним призначити йому стягнення у межах санкції статті 130 частини 1 КУпАП без врахування обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 КУпАП.

Так, санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення:

- для водіїв штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

- на інших осіб - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За положеннями п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно довідки Управління патрульної поліції в Донецький області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував.

Отже ОСОБА_1 як такий, що не отримував та не має посвідчення водія, не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР України та відноситься до інших осіб, щодо яких такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачений.

Крім того, згідно пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

Враховуючи викладене, суддя вважає необхідним застосувати відносно ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права на керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

На підставі ст. 130 ч. 1 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 40-1, 36, 280, 282, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та покласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Гноєвой С.С.