1Справа № 335/7443/19 3/335/1215/2019
ПОСТАНОВА
про притягнення до адміністративної відповідальності
25 вересня 2019 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П. розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення за таких обставин.
01.07.2019 о 00:59 год. в м. Запоріжжі по бул. Шевченка, 69, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «БМВ Х5», д.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотест Драгер 6810», результат позитивний 0,62 проміле, тест № 1854. Від керування відсторонена шляхом паркування, про повторність попереджена.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.
В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину не визнана. Пояснила, що вона не вживала алкогольні напої. Позитивну реакцію, на її думку, могло викликати вживання нею квасу. Крім цього, вона в той же день самостійно пройшла огляд у лікаря-нарколога та отримала висновок про те, що вона не перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, у т.ч. відтворивши долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відеореєстраторів поліцейських, суд дійшов таких висновків.
Так, пункт 2.9а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення (крім протоколу серії ОБ № 141846) містяться такі докази.
Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, виписаного 01.07.2019 на ім`я ОСОБА_1 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 , який містить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі, роздруківка результатів тестування на алкоголь від 01.07.2019 за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест 6820», проба позитивна 0,62 проміле, свідоцтво та сертифікат на спеціальний транспортний засіб «Драгер Алкотест 6820», письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за змістом яких, ОСОБА_1 погодилась із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, рапорт поліцейського від 01.07.2019, довідка з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», витяг з бази даних «Армор».
Крім цього, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом з відеореєстраторів поліцейських.
Отже, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять належні та допустимі докази, які доводять вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.
В цей же час, наданий ОСОБА_1 висновок лікаря Запорізького обласного наркологічного диспансеру від 01.07.2019, згідно із яким ОСОБА_1 01.07.2019 о 2:30 год. пройшла огляд та не перебувала в стані алкогольного сп`яніння у вказаний день та час, є неналежним доказом з тих підстав, що такий огляд проводився за межею процедури, передбаченої Інструкцією та ст. 266 КУпАП.
Як випливає з доданого до матеріалів справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, виписаного 01.07.2019 на ім`я ОСОБА_1 , остання працівниками поліції до КУ «ОКНД» ЗОР не супроводжувалась та не доставлялась.
При цьому, на відеозаписі з відеореєстраторів поліцейських зафіксовано, що на пропозицію поліцейського пройти огляд також у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовилась.
В цей же час, відповідно до п. 9 вказаної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Отже, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керувала транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у т.ч. зафіксованому в автоматичному режимі.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, ОСОБА_1 слід призначити покарання в межах санкції статті.
На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена, на підставі ст. 294 КУпАП, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду.
Суддя І.П. Соболєва