ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1080/19 Справа № 199/6506/19 Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

ОСОБА_1 винуватим тому, що він близько 15 год. 45 хв. 26 липня 2019 року у м. Дніпро, по вул. Берегова, в районі будинку № 210, керував транспортним засобом «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі:

- ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а справу відносно нього, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення..

З постановою не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

На думку апелянта, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засвідчили, що ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, однак не зрозуміло в який саме час, вказані особи були запрошені в якості свідків та давали пояснення, чи бачили вони, що саме він керував транспортним засобом.

Вважає, що пояснення за своїм змістом є ідентичними не відповідають критерію належності доказів,

Вказує, що його після складання протоколу про адміністративне правопорушення, його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Вказує, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з місця події, який би свідчив про керування транспортним засобом ОСОБА_2 з ознаками наркотичного спяніння.

Заслухавши суддю доповідача, думку ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Судом першої інстанції вірно встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку: відомостями з протоколу серії БР №105283 від 26.07.2019 року про адміністративне правопорушення, згідно якого близько 15 год. 45 хв. 26 липня 2019 року у м. Дніпро, по вул. Берегова, в районі будинку № 210, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Accord», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Рапортом працівника поліції ОСОБА_5 , підтверджено факт наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння та відмови останнього від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях свідків, не вбачається.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу допущених, на його думку, порушень вимог Інструкції, вважаю їх безпідставними, оскільки ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, що підтверджується поясненнями вказаних свідків та рапортом поліцейського, ні в протоколі.

Посилання апелянта на той факт, що працівники поліції не направляли ОСОБА_2 до найближчого заходу охорони здоров`я, є безпідставним, адже в матеріалах справи є направлення ОСОБА_2 до медичного закладу.

Вважаю за необхідне зазначити, що згідно до п.12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. В даному випадку вказані вимоги інструкції були виконані належним чином.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП. Всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.