Провадження № 3/712/2377/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Кончина О.І., за участю прокурора Лисика М.А., захисника Солонька М.Ф., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Черкаського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у Черкаському інституті пожежної безпеки ім. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, начальником кафедри спеціального та фізичного факультету оперативно рятувальних сил (полковником служби цивільного захисту), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6, ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6, ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.08.2019 адміністративні матеріали були об`єднанні в одне провадження.

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення № 120/2019 та № 121/2019 ОСОБА_1 , будучи полковником служби цивільного захисту, перебуваючи на посаді начальника кафедри спеціальної та фізичної підготовки факультету оперативно рятувальних сил Черкаського інституту пожежної безпеки ім.. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п. 10 ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про запобігання корупції», не відобразив відомості про вчинення правочину на підставі якого відчужив автомобіль KIA SORENTO, 2011р.в., кузов № НОМЕР_1 вартістю 250000 грн., встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року та в порушення вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» у встановлений законом десятиденний строк, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані, з моменту отримання доходу від продажу транспортного засобу SKODA OCTAVIA, 2000 р.в., кузов № НОМЕР_2 у сумі 131168 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, тобто 88000 грн., встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, чим вчинив адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та ч. 2 ст. 172-6 КупАП.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-6, ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вважає, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, вина у вчиненні корупційного діяння доведена повністю та посив застосувати до нього адміністративне стягнення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що автомобіль SKODA OCTAVIA, 2000 р.в. по довіреності було передано ОСОБА_2 . Після того, як він дізнався, що транспортний засіб продано - 11.05.2019 ним було отримано грошові кошти у сумі 131169 грн. від ОСОБА_2 , про що свідчить розписка, та одразу подав декларацію. Отже у нього не було умислу на приховування відомостей. Що стосується не відображення в декларації відчуження автомобіля KIA SORENTO, у зв`язку з розірванням шлюбу з громадянкою ОСОБА_3 та розподілу спільного майна подружжя в позасудовому порядку було вирішено про те, що автомобіль відходить у власність колишній дружині. Відповідно до домовленості він передав право власності на зазначений автомобіль згідно договору дарування від 21.09.2017 колишній дружині ОСОБА_3 Факт переходу права власності на автомобіль KIA SORENTO, 2011 року випуску ОСОБА_1 відобразив в розділі 6 цінне рухоме майно транспортні засоби, щорічної декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, тому вважає, що будь якого умислу, щодо не зазначення відчуження майна не було.

Захисник Солонько М.Ф. в судовому засідання просив справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є полковником служби цивільного захисту, перебуваючи на посаді начальника кафедри спеціальної та фізичної підготовки факультету оперативно рятувальних сил Черкаського інституту пожежної безпеки ім.. Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України, на яку відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» поширюється дія цього Закону.

Ч.1ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у підпункті "д" пункту 1, частини 1статті 3 цього Закону, зобов`язані у декларації зазначати видатки та всі правочини, вчинені у звітному періоді, на підставі яких у суб`єкта декларування виникає або припиняється право власності, володіння чи користування, у тому числі спільної власності, на нерухоме або рухоме майно, нематеріальні та інші активи, а також виникають фінансові зобов`язання, які зазначені у пунктах 2-9 частини першої цієї статті та у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Відповідно до вимог ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», у декларації зазначаються відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право. Такі відомості включають: а) дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування; б) дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності). Відомості про транспортні засоби та інші самохідні машини і механізми зазначаються незалежно від їх вартості;

За ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та примітки до цієї статті, адміністративним правопорушенням є подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування . Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» сума прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день подання декларації становила 1600,00 гривень, тобто адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП для ОСОБА_1 мала б наставати у випадку не зазначення відомостей про видатки та всі правочини , вчинені у звітному періоду, а саме у декларації за 2018 рік, на підставі яких у суб`єкта декларування виникає або припиняється право власності, володіння чи користування, у тому числі спільної власності на нерухоме майно або рухоме майно, нематеріальні активи, ва також виникають фінансові зобов`язання, які зазначені у п. 2-9 частини першої ст. 46 ЗУ «Про запобігання корупції».

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, наданих йому службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Вказане випливає із змісту ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст.11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати).

Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказане повністю кореспондується із позицією Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 зазначив, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність у незазначені в декларації правочину на підставі якого відчужив автомобіль, передбачав неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідно до рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 13.03.2018 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. Згідно з усною домовленістю між сторонами, ОСОБА_1 передав право власності на зазначений автомобіль згідно договору дарування від 21.09.2017 дружині. Факт переходу права власності на автомобіль КІА Соренто, 2011 року випуску, ОСОБА_1 відобразив в розділі 6 цінне рухоме майно транспортні засоби, щорічної декларації, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, що вказує на відсутність умислу на вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

В діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона, а відповідно і склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід також зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, зазначено, що суди при розгляді справ про правопорушення, пов`язаних з корупцією, повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі. Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою завдань і функцій держави.

Диспозиція ч.2 ст.172-6 КУпАП передбачає настання відповідальності у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Таким чином, за змістом міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надала Верховна Рада України, обов`язковими ознаками за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих суб`єктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП в тому числі і заст.172-6 ч.2КУпАП є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.

Тобто, за змістом ч.2 ст.172-6КУпАП конструктивною ознакою суб`єктивної сторони неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є вина особи у формі прямого чи непрямого умислу, а вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції", у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зазначене визначення корупції узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п.3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 6 жовтня 2010 року, в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов`язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи, яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 станом на 27.02.2018 належав автомобіль SKODA OCTAVIA, 2000 р.в., синього кольору, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру МВ України.

ОСОБА_2 03.04.2018, діючи за дорученням ОСОБА_1 в територіальному сервісному центрі МВС 4641 РСЦ МВС в Львівській області на підставі договіру купівлі продажу продала автомобіль автомобіля SKODA OCTAVIA, 2000 р.в., синього кольору за 131168 грн. 88 коп., що перевищує 50 прожиткових мінімумів.

ОСОБА_1 01.02.2019 стало відомо що автомобіль SKODA OCTAVIA, 2000 р.в.не є його власністю, після чого він став активно розшукувати громадянку ОСОБА_2 для з`ясування долі автомобіля, суми коштів за його відчуження та отримання коштів за його відчуження, про що свідчать скріншоти Facebook.

Відповідно до розписки від 11.05.2019 ОСОБА_1 отримав за проданий автомобіль Шкода Октавія 2000 року випуску, грошові кошти в сумі 131169 грн. від ОСОБА_2 , що підтверджує повний та остаточний розрахунок за автомобіль та ним 13.05.2019 було повідомлено НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані, тобто фактично протягом десяти днів з дати отримання коштів 11.05.2019, відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Вказані доводи ОСОБА_1 не спростовані ні прокурором в судовому засіданні, ні матеріалами справи.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, про невинуватість ОСОБА_1 через відсутність умислу на вчинення правопорушень, відтак провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-6, ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.250, п.1 ч.1 ст. 284, ст.287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити, з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6, ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена, на підставі ст.294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Соснівського

районного суду міста Черкаси О.І.Кончина