ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М., при секретарі Болдовській К.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника - Коваленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Коваленко К.О., діючої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Володарського районного суду Донецької області від 23 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови про адміністративне правопорушення 13 жовтня 2018 року о 22:10 годин ОСОБА_2 керував автомобілем - «ВАЗ 21101», державний номер НОМЕР_1 на перехресті вул. Калинової та вул. Пушкіна в смт. Нікольське Нікольського району Донецької області з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Постановою Володарського районного суду Донецької області від 23 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На зазначену постанову захисник ОСОБА_2 - адвокат Коваленко К.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останню та провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Посилалася на те, що 13.10.2018 року ОСОБА_2 дійсно керував автомобілем «ВАЗ 21101», на перехресті вул. Калинової та вул. Пушкіна, де був безпідставно зупинений працівниками поліції. Причину зупинки йому не повідомили, а лише попросили пред'явити документи. У зв'язку з тим, що документи в нього були відсутні, на нього була складена постанова про накладення штрафу за зазначене правопорушення та проведено огляд його автомобілю.

Після цього, працівники поліції склали на ОСОБА_2 протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, при цьому не запропонувавши пройти огляд за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп'яніння. При цьому свідки були далеко та не могли підтвердити факту відмови її підзахисного від проходження огляду на стан сп'яніння.

На підтвердження зазначених обставин нею в суді першої інстанції було заявлено клопотання про допит свідків, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, яке суд проігнорував.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2, його захисника адвоката Коваленко К.О., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню.

В роз'ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З постанови районного суду від 23.11.2019 року вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КпАП України.

В обґрунтування свого висновку суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 011115, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Однак, з таким висновком суду щодо наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, погодитись неможливо.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_2 вину у скоєні правопорушення визнав не повністю та зазначав, що він керував автомобілем, був зупинений працівниками ДАІ, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився, оскільки ці твердження працівників поліції були надуманими.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 наполягав на тому, що від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі він не відмовлявся, оскільки йому це не пропонували.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення БД №011115 свідки були запрошені лише для підпису, в їх присутності він не відмовлявся від проходження будь-якого огляду на стан сп'яніння.

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 13.10.2018 року був запрошений працівниками поліції для підпису в протоколі про адміністративне правопорушення. При ньому ОСОБА_2 не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння та останній не відмовлявся від огляду. Про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду він дізнався зі слів поліцейських. Працівники поліції пояснювали, що правопорушник раніше відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі. При цьому, ОСОБА_2 не виглядав, як особа, яка знаходиться у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та роз'яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме згідно п.4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/7350 від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності зокрема може бути притягнута особа яка керує транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідка ОСОБА_5, у їх сукупності, про те, що в присутності останнього ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, у апеляційного суду не має підстав вважати ОСОБА_5 свідком вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови особи від проходження відповідно до встановленого огляду на стан сп'яніння та порушенням п.2.5 ПДР України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості спростувати доводи ОСОБА_2 в частині того, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння у будь-який спосіб.

Враховуючи, що відмова ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, проведено у відсутності двох свідків, тому його слід вважати недійсним, оскільки проведений з порушенням вимог статі 266 КУпАП, Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/7350 від 09.11.2015 року та Порядку, затвердженого ПКМУ № 1103 від 17.12.2008р.

За таких обставин, суд не приймає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як доказ вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Інших доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи не має.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

За таких обставин, постанову районного суду слід скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 294 КпАП України,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника адвоката Коваленко К.О., діючої в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Володарського районного суду Донецької області від 23 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М.