Справа № 219/4372/19
Провадження № 3/219/1614/2019

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2019 суддя Хомченко Л.І. Артемівського міськрайонного суду Донецької області розглянув протокол про військове адміністративне правопорушення, що надійшов від начальника відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 військовий комендант ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , навідник 2 механізованого відділення, 2 механізованого взводу, 5 механізованої роти, механізованого батальйону, про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 172-15 ч.2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.
У такий спосіб, з моменту видання Указу Президента України № 303/2014 від 17.02.2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Вищий адміністративний суд України в постанові від 16.02.2015 (справа №800/582/14), яка набула законної сили, зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду та останній діє по теперішній час, у зв`язку з чим правопорушення, вчиненні військовослужбовцями, є вчиненими в умовах особливого періоду.
Відповідно до положень нормативно-правових актів, які регламентують порядок проходження військової служби, військовослужбовці виконують обов`язки військової служби цілодобово, окрім випадків, відповідно до яких військовослужбовці тимчасово звільняються від виконання обов`язків військової служби (відпустка, перебування на лікуванні тощо)
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.
Відповідно до ст. ст. 11, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги,, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
Відповідно до ст. ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до ст. 303 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Черговий контрольно-пропускного пункту відповідає за правильність пропуску осіб, які прибувають до частини, та винесення (внесення) чи вивезення (ввезення) будь-якого майна.
Відповідно до ст. 304 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Черговий контрольно-пропускного пункту зобов`язаний не дозволяти виносити (вносити) чи вивозити (ввозити) будь-яке майно з території (на територію) військової частини без дозволу чергового частини; перевіряти відповідність вантажу (майна) накладним і правильність оформлення документів на його перевезення
У той же час, військовослужбовець служби за контрактом солдат ОСОБА_2 , зазначені вимоги Законів (Статутів ЗСУ, КУпАП) проігнорував, недбало поставився до військової служби, перебуваючи в добовому наряді у АДРЕСА_1 , виконуючи обов`язки помічника чергового контрольно-пропускного пункту військової частини НОМЕР_1 ,17.04.2019 близько 22.30 не належним чином виконав свої функціональні обов`язки, а саме не отримавши дозволу чергового контрольно- пропускного пункту, без відповідної перевірки військового транспортного засобу на власний розсуд порушуючи статті 306 та 307 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України дозволив покинути територію базового табору підрозділу військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_3 , на військовому транспортному засобі Мегсесіез-Вепх Е124 в/н НОМЕР_2 , таким чином вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, просив суворо його не карати.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про військове адміністративне правопорушення ДНК № 1182 від 18.04.2019 (арк.с.2-3), поясненнями ОСОБА_4 (арк.с.10).
Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст.34 КУпАП, суд визнає щире каяття.
За таких обставин, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого 172-15 ч.2 КУпАП.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності, щиро кається у скоєному, і враховуючи малозначність правопорушення, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за статтею 172-15 ч.2 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а справу провадженням закрити, керуючись ст.22 КУпАП, суддя-
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за статтею 172-15 ч.2 КУпАП, обмежившись щодо нього усним зауваженням, а справу провадженням закрити
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з моменту його винесення.

Суддя Л. І.Хомченко