Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

захисника - Прокопчука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З постанови суду слідує, що 19 вересня 2018 року о 19 год. 15 хв. в с. Ільпінь, Здолбунівського району, Рівненської області, по вул. Молодіжна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Део Сенс», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху Українита вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судускасувати, провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Звертає увагу суду, що працівниками поліції був порушений порядок при здійсненні направлення на огляд в тому числі оформлення відмови від його проходження. Зазначає, що спиртні напої не вживає.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Прокопчука М.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом » ( рішення ЄСзПЛ « Авшар проти Туреччини »). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом » ( рішення від 18 січня 1978 року у справі « Ірландія проти Сполученого Королівства » ( Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Матеріали даного провадження вказують на те, що суд першої інстанції не забезпечив належний розгляд та постановлення законного і обґрунтованого рішення з огляду на наступне.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок такого огляду визначений ст.266 КУпАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Постанова) та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Вказаними нормами законодавства регламентовано, що огляд, проведений з порушеннями, передбачених ними вимог, вважається недійсним.

Відповідно до цих нормативних актів, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп'яніння, з ознаками такого стану, при цьому ознаки такого стану виписані в пункті 3 вищевказаної Інструкції: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Сам огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення (ч.ч.1 і 2 ст.266 КУпАП, пункти 2-5 Постанови, п.6 Інструкції).

І лише у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або в разі незгоди з його результатами, огляд та складання висновку за його результатами проводиться в закладах охорони здоров'я в присутності поліцейського, але не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту встановлення відповідних підстав для його здійснення (ч.ч.3, 4 ст.266 КУпАП).

Огляд особи на стан сп'яніння, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

Допитаний під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказав, що він дійсно 19 вересня 2018 року о 19 год. 15 хв. в с. Ільпінь, Здолбунівського району, Рівненської області, по вул. Молодіжна, був зупинений працівниками поліції. Звернув увагу суду, що алкогольних напоїв не вживає у зв'язку із тяжким захворюванням. Зазначив, що під час спілкування з працівниками поліції його стан погіршився і він наполягав на проведення огляду в медичному закладі.

Допитаний свідок ОСОБА_3, який був пасажиром автомобіля, надав аналогічні пояснення ОСОБА_1 Вказавши, що ОСОБА_1 наполягав на проведенні медичного огляду.

Допитаний свідок ОСОБА_4 надав пояснення, що він 19 вересня 2018 року був запрошений працівниками поліції бути свідком того, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу. Звернув увагу суду, що у зв'язку із обмеженим часом він підписав пояснення та був змушений їхати в особистих справах, а тому не міг чути чи наполягав ОСОБА_1 на проведенні медичного огляду.

В матеріалах справи наявний оптичний диск у якому відсутня будь-яка інформація про що 29 грудня 2018 року було складено відповідний акт (а.с.8).

На розгляд адміністративної справи в апеляційний суд свідок ОСОБА_5, який працює працівником поліції та який складав адміністративний матеріал в судове засідання не з'явився. Крім того, телефонограмою від 08 січня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про необхідність долучити до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, однак вказаний відеозапис долучений не був.

Визнаючи винним ОСОБА_1у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя визнав доказами його вини дані протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2).

Разом з тим будь-яких інших доказів, які б з достовірністю підтверджували, що ОСОБА_1 відмовився від встановленого порядку проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І.Полюхович