Провадження № 3/760/9287/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., за участі адвоката Борух С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Центрального управління Військової служби правопорядку по м. Києву та Київській області, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, працює на посаді заступника начальника Управління інформаційних технологій Міністерства Оборони України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії КИ № 70 від 08.11.2019 р., ОСОБА_1 08.11.2019 року о 13.50 год. перебував у робочому кабінеті на території Управління інформаційних технологій Міністерства Оборони України, яке розташоване за адресою Повітрофлотський проспект 6, під час виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи. яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Борух С.В. вину у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не визнав, надав письмові заперечення, в яких вказував на порушення п.7 Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-20 КУпАП затвердженої Наказом Служби зовнішньої розвідки України від 14.08.2018 №300 зареєстрованого у МЮУ 06.09.2018 за №1018/32470 у зв`язку з чим просив справу закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження виконання обов`язків військової служби ОСОБА_1 перебував в нетверезому стані було надано лише результати даних приладу «Алконт - М» № 00224.

Проте, більше жодних доказів як протокол медичного освідчення для встановлення факту споживання алкоголю суду надано не було.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що під час складання протоколу про військове адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину не визнав, та надав пояснення, згідно яких з 04.11.2019 в зв`язку з порадою лікарів вживав у обідню перерву по 100 грам бальзаму «Біттнер» щодня, в якості лікування.

Разом з цим, в матеріалах адміністративної справи міститься медична характеристика №4130 від 11.11.2019 р., згідно якої ОСОБА_1 поставлено діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ступеню в кризовому перебігу, кардіосклероз, хронічний гастродуоденіт, аритмія, дрібно вузловий зоб.

Також, суд бере до уваги доводи адвоката Борух С.В. проте те, що чинним законодавством не врегульовано порядок проведення огляду військовослужбовців що не належать до Служби зовнішньої розвідки України на предмет перебування у стані наркотичного сп`яніння, зокрема, порядок направлення їх на проходження такого огляду, форми направлення на проведення огляду, порядок дій службових осіб у разі відмови військовослужбовця від проходження огляду на стан наркотичного, алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.7 Інструкції про порядок оформлення і складання матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-20 КУпАП затвердженої Наказом Служби зовнішньої розвідки України від 14.08.2018 №300 зареєстрованого у МЮУ 06.09.2018 за №1018/32470 у разі виявлення факту або виникнення підозри у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживанні наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцем на території місця проходження військової служби, військових об`єктів, або появи військовослужбовця на території місця проходження військової служби, військових об`єктів у нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння для підтвердження ознак військового адміністративного правопорушення (стаття 172-20 КУпАП) такого військовослужбовця направляють до закладу охорони здоров`я на підставі письмового направлення військовослужбовця на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (додаток 2) уповноваженої посадової особи.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно було направити до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у супроводі військовослужбовців підрозділу власної безпеки СЗРУ.

У разі відмови військовослужбовця від направлення до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис у протоколі та засвідчує факт відмови своїм підписом і підписами двох свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за діяння, яке на момент його вчинення не є правопорушенням.

Накладення стягнення на особу без відповідного закону не допускається.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ».

До цього ж, в рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обгрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Тому, приймаючи до уваги зазначене вище, вважаю, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом з`ясування дійсних обставин справи.

Виходячи з цього, оскільки склад зазначеного в протоколі та, відповідно, інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто правопорушенням не являється, а дана особа не може бути піддана адміністративному стягненню на підставі зазначеної норми.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, вважаю, що ОСОБА_1 звільняється від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі закривається в зв`язку з недоведеністю наявності в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя : М.Б. Зелінська