КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, за участі:

особи, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1

захисника ? Могили І.В.

потерпілої ? ОСОБА_2

представника потерпілої ? ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2016, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст.124 КупАП України закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду особа, яка притягається до відповідальності - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційний суд скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2016 в частині визнання його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та прийняти нову постанову.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що судом невірно встановлено особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, не взято до уваги його письмові пояснення про те, що ДТП сталось з вини невідомого водія автомобіля "Audi", який його "підрізав". Зауважує, що небезпечний маневр автомобіля "Audi" та його наслідки бачили свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які їхали позаду на своєму власному автомобілі.

Також в додаток до апеляційної скарги ОСОБА_1 додає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що оскаржувану наразі постанову він не отримував, 12.01.2019 йому прийшла повістка про участь у цивільній справі в якості відповідача і ознайомившись 14.01.2019 з матеріалами даної справи дізнався про існування постанови від 23.03.2016 та отримав її копію тільки 26.01.2019. Наголошує, що після того як судом було направлено справу на доопрацювання до патрульної поліції очікував наступного судового засідання, однак його суд не повідомив про день та час судового розгляду.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 03.10.2015 о 09 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Перемоги в м.Києві, не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, рухався зі швидкістю 70 км/год., перевищивши дозволену швидкість в населеному пункті на 10 км/год., під час зміни напрямку руху не переконався в безпечності маневру для інших учасників руху, при перестроюванні в крайню ліву смугу не надав дорогу автомобілю «КІА» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.п.2.3.б, 10.1, 10.3, 12.4 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Першочергово судом вирішено клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження.

Так, матеріалами справи підтверджується, що постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.12.2015 матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП направлено до Управління патрульної служби МВС у м.Києві для доопрацювання (а.с. 58-59).

Згадана справа повернулась до суду 26.02.2016 (а.с. 60) і протоколом розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі передана судді Ліннику О.П. 26.02.2016 (а.с. 67).

Натомість, матеріалами справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що після повернення справи з Управління патрульної служби МВС у м.Києві до Шевченківського районного суду міста Києва суд вживав будь-які заходи для повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи щодо нього.

При цьому, матеріали справи не містять доказів і того, що суд направляв копію постанови від 23.03.2016 ОСОБА_1 .

Отже, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 після повернення справи до суду якимось чином повідомлявся про її розгляд, однак незважаючи на це суд першої інстанції розглянув справу за відсутності останнього, а також виходячи з того, що докази на підтвердження направлення ОСОБА_1 копії постанови відсутні, тоді як ОСОБА_1 існуючу апеляційну скаргу подав в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження починаючи з дати коли він отримав по заяві копію оскаржуваної постанови, ? то з огляду на принцип доступу до правосуддя, який випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, прийнявши його апеляційну скаргу до розгляду.

Щодо суті апеляційних вимог, то заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали наявну апеляційну скаргу та просили суд закрити провадження у справі з підстав відсутності складу правопорушення, думку потерпілої ОСОБА_2 та її представника, які заперечили проти поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, заслухавши їх пояснення, вирішивши заявлені клопотання, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційних скарг встановлено, що цих вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі, що підтверджується наступним.

Як слідує з матеріалів справи, в результаті ДТП, що відбулась 03.10.2015 на пр. Перемоги в м. Києві за участі автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

За результатами розгляду матеріалів, зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №57450 від 03.10.2015, старшим слідчим СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м.Києві Демчуком С.Д. надано висновок, згідно якого встановлено відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

На підставі вказаного висновку УПП в м.Києві складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №356718 від 26.11.2015 про порушення ОСОБА_1 . п.2.3. б), 10.1., 10.3., 12.4. ПДР України.

За результатами розгляду вказаного протоколу, постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2016 провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №356718 від 26.11.2015, протоколом огляду місця ДТП від 03.10.2015, рапортом інспектора патрульної поліції від 03.10.2015, схемою ДТП від 03.10.2015, фототаблицею огляду місця події від 09.10.2015, письмовими поясненнями учасників ДТП. Однак, враховуючи, що правопорушення було вчинено 03.10.2015, то строки накладення адміністративного стягнення сплинули, у зв?язку з чим провадження підлягає закриттю.

З таким висновком погоджується і апеляційний суд, зважаючи на слідуюче.

П.10.1. ПДР України визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того, за приписами п. 10.3. ПДР України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтись.

Згідно положень п.12.4. ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п.2.3. б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатисья від керування цим засобом у дорозі.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що вказаних вимог закону водієм ОСОБА_5 дотримано не було, на що вказують:

? відомості протоколу огляду місця ДТП від 03.10.2015, в якому зафіксовані місце зіткнення, елементи проїзної частини, стан дорожнього покриття, дорожня розмітка, освітлення, локалізація пошкоджень транспортних засобів і сліди контактної взаємодії, слідову інформацію на дорожньому покритті (а.с. 21-25);

? даними схеми ДТП від 03.10.2015, на якій зафіксовано місцерозташування автомобілів з прив?язками до сталих об?єктів та елементів дороги, місце зіткнення, дорожню обстановку, слідову інформацію (а.с. 28);

? фототаблицею огляду місця події від 03.10.2015 (а.с. 29-31);

? письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 03.10.2015, в яких вона вказала, що вона рухалась по пр-ту Перемоги в сторону центру на автомобілі «КІА RIO», д.н.з. НОМЕР_2 , в крайній правій смузі зі швидкістю приблизно 60 км/год. Автомобіль, який рухався в правому ряду від неї почав різко перелаштовуватись в її ряд, при цьому її "підрізав", після чого її автомобіль вдарився у відбійник. Її авто різко розвернуло і вона зупинилась. При цьому, був ще удар в її машину, попереду зупинився автомобіль в третій смузі. Зі слів водія другої машини, його "підрізав" автомобіль Audi (а.с. 32);

? письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 06.10.2015, які в цілому є аналогічними її поясненням від 03.10.2015, в яких ОСОБА_2 додатково вказала, що іншого автомобіля вона не бачила, на скільки їй відомо контакту між автомобілем "Рено" та іншим автомобілем ніби-то марки "Audi" не було. Вважає, що таку ситуацію водій "Рено" вказує навмисно, щоб уникнути відповідальності (а.с. 35-36);

? письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 від 07.10.2015, в яких він вказав, що 03.10.2015 приблизно о 09год. 40 хв. він перебував біля зупинки громадського транспорту "Центральний РАЦС", що розташована по пр.Перемоги, 11 в м.Києві. Зайшовши до автобусу, стояв обличчям в бік проїжджої частини. Під час розмови з колегою почув звук гальм, але що то були за звуки точно вказати не може. Подивившись вліво через вікна автобуса побачив, що від відбійника з боку метро "Політехнічна" заднім ходом рухається без лівого переднього колеса автомобіль марки "Рено" чорного кольору, а за ним ? автомобіль "КІА" світлого кольору. Через 25 метрів від відбійника, в який вони скоїли наїзд, обидва транспортні засоби зупинились. З "Рено" вийшов чоловік, який тримався за ліве плече, а з "КІА" вийшла жінка. Через деякий час на місце пригоди прибула швидка та працівники міліції. Водія автомобіля "Рено" госпіталізувала карета швидкої медичної допомоги, а працівники міліції по приїзду оформили ДТП (а.с. 41);

? відомостями протоколу огляду місця події від 09.10.2015, яким зафіксовано отримані автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодження з фототаблицею (а.с. 51-56);

? висновком від 09.10.2015 щодо розгляду матеріалів, зареєстрованих в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №57450 від 03.10.2015, яким встановлено відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а матеріали визнано такими, що підлягають направленню до ГУ ПП м.Києва для притягнення винного водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с. 16-18).

Зазначені докази досліджені безпосередньо на оцінені апеляційним судом на відповідність критеріям належності та допустимості, а в своєму взаємозв?язку ? достатності на підтвердження викладених в протоколі серії АП2 №356718 від 26.11.2015 обставин порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.3. б), 10.1., 10.3., 12.4. ПДР України.

Наведені докази в своїй сукупності та взаємозв?язку доводять, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , по пр. Перемоги в м. Києві не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, перевищивши дозволену швидкість в населеному пункті під час зміни напрямку руху не переконався в безпечності маневру для інших учасників руху і при перестроюванні в крайню ліву смугу не надав дорогу автомобілю «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку, в результаті чого спричинив зіткнення автомобілів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що саме дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв?язку з виникненням зіткнення і отриманням автомобілями-учасниками ДТП механічними пошкодженнями, а відтак доводить вину останнього у поза розумний сумнів.

Щодо свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то суд керуючись ч.7 ст.294 КУпАП відмовив в задоволенні клопотання про їх допит, оскільки на чисельні питання суду чому протягом трьох років з часу ДТП (з 03.10.2019) ОСОБА_1 жодного разу не згадав про їх існування, останній чіткої відповіді не надав. Не містять згадки про вказаних свідків також і пояснення свідка ОСОБА_9 , яка також була учасником автопригоди і зі слів апелянта саме їй свідки залишили свої контакти. До того ж згідно письмових пояснень ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які оформляли матеріали ДТП, вони вказали, що на місці ДТП свідків, які б надавали пояснення не було (а.с. 65-66).

Відтак, оскільки матеріали даної справи взагалі не містять відомостей про те, що по справі є свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і вперше про них згадується лише в змісті апеляційної скарги зі спливом в понад три роки після того як відбулось ДТП, то суд вважає доводи вказаного клопотання надуманими.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що аварійну ситуацію створив невідомий водій автомобіля "Audi", то суд виходить з того, що така версія перевірялась працівниками поліції, однак свого підтвердження вона не знайшла. При цьому, суд зважає, що ані потерпіла ОСОБА_2 , ані свідок ОСОБА_6 не бачили інших автомобілів, аніж ті, відомості про яких вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. Більше того, під час проведення огляду місця ДТП слідчим не виявлено будь-яких слідів від контакту з іншими транспортними засобами, що підтверджується протоколами огляду місця події від 03.10.2015 та 09.10.2015.

Отже, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 , а також даними протоколами огляду місця події спростовується версія ОСОБА_1 щодо ДТП сталось з вини невідомого водія автомобіля "Audi", з огляду на що до пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_9 суд відноситься критично, оскільки вони суперечать іншим зібраним по справі доказам.

Водночас суд вважає, що навіть при підтвердженні фату присутності автомобіля "Audi" в момент ДТП, вказана обставина жодним чином не звільняла ОСОБА_1 від обов?язків дотримуватись швидкісного режиму і стежити за зміною дорожньої обстановки, які останнім виконані не були.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції розгляд даної справи проведено повно та всебічно, а висновок суду про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.3. б), 10.1., 10.3., 12.4. ПДР України, що стало причиною зіткнення автомобілів-учасників автопригоди, знайшов своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи і він підтверджується зібраними по справі доказами, то оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим підстав для її скасування, як того просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2016 ? задовольнити, прийнявши подану апеляційну скаргу до розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2016, якою провадження відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП України закрито ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа №761/7734/16-п

Апеляційне провадження № 33/824/1016/2019

Категорія: ст.124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Лінник О.П.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.