Дата документу 08.11.2019
Справа № 4813/1666/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семенова О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Кравченко М.А.,

прокурора Кравченко А.М.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області про притягнення до відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює присяжним в Овідіопольському районному суді Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді присяжного Овідіопольського районного суду Одеської області, будучи суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, згідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» (далі - Закон), допустила порушення фінансового контролю, а саме: ч.1 ст.45 Закону, що виразилось в несвоєчасному поданні до 01 квітня 2019 року декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій просить судовий розгляд проводити без її участі, з протоколом згодна, вину визнає.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вислухавши учасників судового розгляду, розглянувши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітнім роком та така декларація охоплює звітній рік, період з 01 січня до 31 грудня включно.

Проте, в порушення зазначених вимог Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 несвоєчасно подала електронну декларацію, а саме 10 квітня 2019 року о 16 годині 20 хвилині.

Згідно рапорту оперуповноваженого УЗЕ в Одеській області Толкачова С. від 15 липня 2019 року виявлено факт несвоєчасності подання щорічної декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування.

Матеріали про адміністративне правопорушення надійшли до суду 17 вересня 2019 року.

Суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання повідомлення, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм дає підстави прийти до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Крім того, згідно з п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, вказано, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Також, на умисну форму вини і на наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Зазначене вище, також підтверджується і положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до яких під корупцією слід розуміти використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Прокурором в судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, більше того про наявність у неї відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб.

Усі вищевикладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУПАП, тобто в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона складу правопорушення, яке ставиться їй в провину, а тому зазначене виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Інших належних та допустимих доказів, які б спростовували викладене матеріали справи не містять, при цьому один лише протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не може бути достатнім доказом винуватості ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6, 247, 268, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції»,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої винесено постанову, її представником, захисником.

У випадку пропуску зазначеного строку з поважних причин (в тому числі через несвоєчасне отримання копії постанови особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час винесення постанови) цей строк за заявою особи може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором лише у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною другою статті 250 цього Кодексу.

Суддя