ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/56/19 Справа № 694/312/19 Головуючий по першій інстанції Гончаренко Т.В.
Категорія ч. 2 ст. 85 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю захисника Бабенка Р.В., представника ТОВ «Мисливське господарство «Козацьке», розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ТОВ «Мисливське господарство «Козацьке» на постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 85 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 26.02.2019 року, складеного провідним мисливствознавцем ДП «Звенигородський лісгосп» Державного агентства лісових ресурсів України, ОСОБА_1 22 листопада 2018 року о 23 год. 30 хв. в с. Козацьке, Звенигородського району Черкаської області, проводив в нічний час незаконне полювання на полях ТОВ «Мисливське господарство «Козацьке», в результаті чого було добуто 1 козу, приблизно 2 річного віку, самицю, таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 85 КУпАП.

Постановою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 85 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ТОВ «Мисливське господарство «Козацьке» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.04.2019 року; залучити ТОВ «МГ «Козацьке» до розгляду справи у якості потерпілого; визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, та накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 85 КУпАП.

В апеляційній скарзі вказує, що ні органом досудового розслідування, ні судом в рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення не залучено в якості потерпілого ТОВ «МГ «Козацьке», хоча ОСОБА_1 було затримано та виявлено продукцію полювання на території, що відноситься до відтворювальних ділянок ТОВ «МГ «Козацьке», полювання на яких заборонено, та крім того, полювання на знищену тварину (козу) на даний період взагалі не оголошувалось.

Стверджує, що відповідно до ст. 269 КУпАП ТОВ «МГ «Козацьке» є потерпілим у даній справі, оскільки ОСОБА_1 було завдано матеріальної шкоди Товариству шляхом знищення та наступного заволодіння дикою козою на відтворювальній ділянці території, що знаходиться в користуванні ТОВ «МГ «Козацьке».

Апелянт зазначає, що дії ОСОБА_1 відповідно до ст. 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» підпадають під визначення полювання, та є забороненими відповідно до ст. 20 даного Закону.

На думку апелянта, висновки судді місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, у зв`язку із не встановленням факту повторності незаконного діяння, є помилковими, так як вказана норма передбачає і притягнення до адміністративної відповідальності за дії, які мали наслідком добування, знищення або поранення тварин.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, оскільки ТОВ «МГ «Козацьке» не було залучене до розгляду справи, а про прийняте судове рішення апелянту стало відомо 13 червня 2019 року.

Заслухавши пояснення представника апелянта, якав просила задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, думку захисника Бабенка Р.В., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ТОВ «Мисливське господарство «Козацьке» не приймало участі у розгляді справи в суді першої інстанції, про наявність оскаржуваної постанови суду, його представник дізнався 13.06.2019 року, а апеляційну скаргу подано 18.06.2019 року.

За таких обставин, суддя вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не з`ясовані обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 85 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про тваринний світ», ст. 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» мисливством вважається вид спеціального використання тваринного світу, яке здійснюється шляхом добування диких звірів та птахів, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах у межах мисливських угідь і які можуть бути об`єктами полювання.

Для організації та ведення мисливського господарства надаються у користування спеціально визначені для цього мисливські угіддя.

Користувачами мисливських угідь можуть бути спеціалізовані мисливські господарства, інші підприємства, установи та організації, в яких створені спеціалізовані підрозділи для ведення мисливського господарства з наданням в їх користування мисливських угідь.

Статтею 22 Закону України «Про тваринний світ» визначено, що право на полювання в межах визначених для цього мисливських угідь мають громадяни України, які досягли 18-річного віку і одержали відповідні документи, що засвідчують право на полювання.

Статтею 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» встановлено, що мисливські тварини - дикі звірі та птахи, що можуть бути об`єктами полювання;

мисливські угіддя - ділянки суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства;

незаконно добута продукція полювання - дика тварина чи її частина, добута (відловлена) чи набута будь-яким іншим шляхом з порушенням вимог цього Закону чи інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до нього, що регулюють відносини у сфері користування природними ресурсами України;

полювання - дії людини, спрямовані на вистежування, переслідування з метою добування і саме добування (відстріл, відлов) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі або утримуються в напіввільних умовах;

продукція полювання - добуті шляхом полювання або придбані (набуті) будь-яким іншим шляхом туші мисливських тварин, їх частини (м`ясо, субпродукти, шкури, роги, черепи, ікла тощо), а також відловлені живі мисливські тварини;

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» до полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня); перебування осіб на дорогах загального користування з продукцією полювання або з будь-якою зібраною розчохленою стрілецькою зброєю.

Згідно ст. 19 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» полювання на самок лані, оленів європейського і плямистого, козулі, лося, муфлона, кабана та їх молодняк, здатний до самостійного існування, може здійснюватися у вересні грудні.

Строки полювання (конкретна дата відкриття та закриття полювання на певний вид мисливських тварин, дні полювання протягом тижня) та порядок його здійснення, а також норма добування мисливських тварин визначаються користувачем мисливських угідь у межах строків, визначених цим Законом, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями та

доводяться користувачами мисливських угідь до відома громадськості.

Статтею 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» забороняється, зокрема: 1) полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону; полювання на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму; 2) полювання в заборонених для цього місцях, а саме: на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, де це заборонено відповідно до положень про них; на відтворювальних ділянках (крім відстрілу і відлову хижих та шкідливих тварин); у межах населених пунктів (сіл, селищ, міст), за винятком випадків, передбачених рішеннями Ради міністрів Автономної

Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад; в угіддях, не зазначених у дозволі; на відстані ближче ніж 200 метрів від будівель населеного пункту та окремо розташованих будівель, де можливе перебування людей; 3) полювання у заборонений час, а саме: у не дозволені для полювання строки на відповідні види

тварин; у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу); 5) транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування;

Дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї статті, відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання. Особи, винні у незаконному полюванні, несуть відповідальність згідно із законами.

Виявлені тварини (або їх частини) та знаряддя добування таких тварин, законність набуття яких не підтверджена відповідними документами, вважаються незаконно добутими.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 22.11.2018 року о 23 год. 30 х. в с. Козацьке, Звенигородського району Черкаської області, проводив в нічний час незаконне полювання на полях ТОВ МГ «Козацьке», в результаті чого було добуто одну козу (самицю) приблизно 2-річного віку.

23.11.2018 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0001064 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 248 КК України, про те, що 23.11.2018 року близько 00 годин 20 хв. працівниками поліції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області неподалік с. Козацьке, Звенигородського району Черкаської області, був зупинений автомобіль марки «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході огляду якого було виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на мисливську рушницю та тушку дикої кози, без відповідних документів та дозволів.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наявних в матеріалах справи, 22.11.2018 року близько 21 години вони їхали на автомобілі «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Умань-Черкаси та біля с. Багачівка, Звенигородського району, побачили, що посеред дороги лежить дика коза. Вони поклали козу до багажника автомобіля і поїхали далі.

Пояснення вказаних осіб про те, як і чому вони опинились на полі біля с. Козацьке, Звенигородського району, де були зупинені працівниками поліції, різняться. Зокрема, ОСОБА_1 пояснив, що вони повернули на дорогу, яка веде в с. Козацьке та зупинились, після того як почали виїжджати, побачили автомобіль, який зменшив швидкість і вимкнув світло фар. Злякавшись таких дій автомобіля, вони поїхали через поле і виїхали з іншої сторони автодороги, де були зупинені працівниками поліції.

Під час огляду працівниками поліції у вказаному автомобілі було виявлено труп самки кози, розчохлену рушницю та патрон.

Постановою начальника СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області Чадного С.А. від 05.02.2019 року кримінальне провадження № 0001064 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України та виділено з кримінального провадження матеріали для вирішення питання щодо притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за ст. 85 КУпАП.

Рішенням Черкаської обласної ради від 05.04.2017 року № 13-21/VII надано у користування ТОВ «Мисливське господарство «Козацьке» мисливські угіддя для ведення мисливського господарства терміном на 15 років (а.с. 95).

Наказом директора ТОВ «Мисливське господарство «Козацьке» № 2 від 25.10.2018 року, погодженим із Черкаським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, а також Управлінням екології та природних ресурсів Черкаської ОДА, установлено строки полювання: на зайця-русака з 10.11.2018 року до 27.01.2019 року; на лисицю з 10.11.2018 року до 24.02.2019 року (а.с. 94).

Враховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, а саме полювання, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.

Крім вказаних доказів, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП доведена:

-Рапортом начальника СРПП № 2 Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області Захарченка С.В. від 23.11.2018 року;

-Рапортом ДОП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області Козіко К.М. від 23.11.2018 року;

-Протоколами огляду місця події від 23.11.2018 року з фото таблицями;

-Актом, складеним головним інспектором державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Лещенком П.А., громадським інспектором з ОНПС Центрального округу Полянським С.О., провідним мисливствознавцем ДП «Звенигородське лісове господарство» О.В. Шевченко від 23.11.2018 року;

-Постановою начальника СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області Чадного С.А. про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.11.2018 року;

-Протоколом огляду предмету від 23.11.2018 року з фото таблицею;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 23.11.2018 року;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 23.11.2018 року.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, та необхідність визнання його винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.

Висновки судді місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, у зв`язку з відсутністю інформації про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 85 КУпАП, та не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення конкретних фактів порушення ОСОБА_1 приписів правил полювання, яке мало наслідком знищення тварини, є помилковими, оскільки вина ОСОБА_1 доведена крім протоколу про адміністративне правопорушення й іншими матеріалами справи.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, оскільки на час винесення постанови судді апеляційного суду 23 серпня 2019 року з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, пройшло більше трьох місяців, на підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі про вказане адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Посилання захисника ОСОБА_1 адвоката Бабенка Р.В. на те, що ТОВ «МГ «Козацьке» не є потерпілим у даній справі, тому не має права оскаржувати постанову судді Звенигородського районного суду від 02.04.2019 року, спростовуються доданими до апеляційної скарги копіями документів, з яких вбачається, що Товариство у встановленому законом порядку користується мисливськими угіддями, на території яких було виявлено порушення правил полювання ОСОБА_1 , а тому має право звертатись до суду із апеляційною скаргою на вказану ухвалу судді місцевого суду.

З огляду на викладене, оскільки постанова судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 винесена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає до скасування із постановленням нової постанови про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП та звільнення його від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням на час розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 85, п.7 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Мисливське господарство «Козацьке» задовольнити частково.

Постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 квітня 2019 року скасувати та постановити нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 85 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба