ПОСТАНОВА

Справа № 947/30012/19

Провадження № 3/947/8170/19

26.12.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ОБ №172595 від 24.11.2019, складеним інспектором УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Албулом О.А. щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 24.11.2019 близько 03.00 год., керуючи автомобілем ВАЗ 2110, державний знак НОМЕР_1 , в порушення п.2.4 Правил дорожнього руху України не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яка була подана у гучномовець та ввімкнені на службовому автомобілі проблискові маяки синього та червоно кольорів, був затриманий внаслідок переслідування на патрульному автомобілі.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, від отримання судової повістки утримався, оскільки повістка повернулася до суду за закінченням терміну зберігання, а засоби мобільного зв`язку в протоколі не вказані.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 ознайомлений під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаним про розгляд судом справи щодо нього, від отримання повістки утримався, сам до суду не прибув та не цікавився провадженням щодо нього, дійшов висновку про зловживання ОСОБА_1 правами з метою затягування строків розгляду справи або уникнення відповідальності або уникнення відповідальності. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_1 вважається таким, що сповіщений належним чином про судове засідання і справу розглянуто без його участі.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, диском з записом обставин правопорушення тощо.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КпАП України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 153 (Сто п`ятдесят трои) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (Триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.