Справа № 347/1437/19
Провадження № 33/4808/434/19
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 19 липня 2019 року о 14 год. 05 хв. гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом: автомобілем марки «Mersedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Косів по вул. Дружби Івано-Франківської області з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є незаконною.

Зазначає, що огляд на стан сп`яніння технічними засобами поліцейським на місці проведено з грубими порушеннями законодавства, а тому є недійсним.

Матеріали справи не містять жодних даних про його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до протоколу тестування приладом Драгер чи будь який іншим технічним засобом на місці щодо нього на визначення стану алкогольного сп`яніння не проводилось.

До протоколу про адміністративне правопорушення не долучено роздруківку показників приладу Алкотестер. В порушення Інструкції акт огляду не складався на місці зупинки і його не було вручено примірник відповідного акту.

Звертає увагу на те, що він не керував транспортним засобом, поліцейські не зупиняли керований ним транспортний засіб, а отже на місці зупинки транспортного засобу огляд не проводився, що є порушенням вимог КУпАП. Працівники поліції намагались провести огляд на вулиці, де його зупинили, коли він йшов пішки, а тому він правомірно відмовився від такого огляду.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки, які не були в медичному закладі, а тому протокол вважається неналежним доказом, а огляд водія недійсним.

Таким чином, поліцейські не змогли забезпечити проведення огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку.

Вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення не визнавав як під час спілкування із працівниками поліції, так і в медичному закладі, а також в суді першої інстанції та зазначає про невизнання вини і в доводах апеляційної скарги. Показання свідків, наданих в суді першої інстанції, слід оцінити критично, оскільки в нього з ними в той день був конфлікт. Окрім того, судом не було викликано свідка, про допит якого він заявляв клопотання, та який насправді керував транспортним засобом, чим судом було порушено його право на захист та проведено не повне з`ясування обставин справи.

Просить свідка ОСОБА_2 викликати в судове засідання апеляційної інстанції.

В матеріалах справи наявне свідоцтво про повірку приладу Драгер 6810 від 10.10.2018 року. Станом на 19.07.2019 року калібрування даного приладу не проводилось, а отже показання приладу викликали б сумнів, а сама квитанція приладу була б неналежним доказом у справі. Як наслідок, направлення в медичний заклад для проведення зазначеного огляду складено без належних законодавчо правових підстав.

Розгляд справи було проведено однобічно, без з`ясування всіх обставин справи.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови, виходячи з наступних підстав.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції не виконано вказаних вимог закону, та належним чином не з`ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, тобто фактичні обставини справи.

Так, за змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Суд першої інстанції вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 053330; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були допитані в судовому засіданні; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 19 липня 2019 року; рапортом начальника СРГП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Ставчинського від 19 липня 2019 року; даними із переглянутого в судовому засіданні відеозапису обставин фіксування правопорушення та складення працівниками поліції адміністративного протоколу після прибуття на місце події 19 липня 2019 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він як водій транспортного засобу відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 053330, складеного 19 липня 2019 року начальником СРПП Косівського відділу поліції старшим лейтенантом поліції Ставчанським М.М. вбачається, що ОСОБА_7 19 липня 2019 року о 14 год. 05 хв. в м. Косів по вул. Дружби, 15, керував автомобілем марки «Mersedes Benz 240D», державний номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із ротової порожнини рота. Освідчення за допомогою пристрою Драгер та в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - начальником СРПП Косівського відділу поліції старшим лейтенантом поліції Ставчанським М.М, підписаний уповноваженою особою та свідками, із зазначенням двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Від надання пояснення ОСОБА_1 відмовився, про що свідчить відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення, так як і від ознайомлення зі змістом даного протоколу ОСОБА_1 також відмовився.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків не можна вважати належними та допустимими доказами, оскільки свідки не були присутніми при його відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції були викликані в судове засідання свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які стверджували, що бачили, як водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Mersedes Benz», заїхав на станцію техобслуговування, понищив зелені насадження на території сервісу, перевернув автомобіль у зв`язку з чим вони викликали поліції.

Разом з тим, допитаний у судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 показав, що саме він їздив по території станції техобслуговування на автомобілі, який належав ОСОБА_1 , намагаючись навчитися керувати автомобілем.

Вищевказані доводи свідка ОСОБА_2 повністю узгоджуються з показаннями ОСОБА_1 , який стверджував, що не керував транспортним засобом на території станції техобслуговування.

Разом з тим, зі змісту апеляційної скарги і пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що він не заперечує те, що добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Однак, під час проходження медичного огляду в Косівській ЦРЛ він відмовився надати згоду на відібрання в нього біологічного матеріалу методом здачі крові і не відмовлявся від проходження медичного огляду шляхом застосування інших методів обстеження та надання для дослідження інших біологічних зразків.

Вважає, що відмова від проходження обстеження за допомогою здачі аналізу крові не свідчить про його відмову від медичного огляду, оскільки об`єктивні результати щодо перебування особи у стані алкогольного сп`яніння можливо отримати в результаті проведення інших методів та заборів.

Апеляційний суд вважає вищевказані доводи ОСОБА_1 обґрунтованими, оскільки вони засновані на законі і не суперечать сукупності доказів досліджених судом.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, вищевказаним законом встановлено право особи відмовитись від проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів у тому випадку коли такий огляд проводиться поліцейським.

Законом не передбачено право особи відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів з використанням спеціальних технічних засобів під час медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Так, відповідно до п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

В судовому засіданні апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи на яких були зафіксовані обставини щодо проходження медичного огляду ОСОБА_1 в Косівській ЦРЛ в результаті чого було встановлено, що останній дійсно відмовився від відібрання в нього зразків крові і не відмовлявся від подальшого проходження медичного огляду.

Разом з тим, вищевказана відмова ОСОБА_1 від надання згоди на відбір біологічних зразків крові була помилково розцінена лікарем, який проводив обстеження, як відмова від проходження медичного огляду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , яке полягає у відмові, особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку.

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

При цьому, зі змісту пунктів 12,13 Інструкції вбачається, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а дослідження біологічного середовища з використанням крові проводиться у тому випадку, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші зразки біологічних середовищ, вказаних вище.

Таким чином, відібрання крові для дослідження біологічного середовища не є обов`язковим під час проведення медичного огляду і проводиться за рішенням лікаря, який здійснює такий медичний огляд в межах повноважень, встановлених вищевказаною інструкцією.

Питання відносно того, який саме необхідно відібрати вид біологічного середовища (слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров), відноситься до дискреційних повноваження лікаря, тобто вирішується лікарем на власний розсуд, безпосередньо після огляду особи, проте з обов`язковим дотриманням основоположних прав особи, додержанням конституційних принципів, зокрема ст. 28 Конституції України згідно якої, кожен має право на повагу його гідності; жодна людина без її згоди не може підлягати медичним, науковим чи іншим дослідам тощо.

Відмова на відібрання біологічного матеріалу у виді крові, за відсутності правових підстав, передбачених ст.8 відповідної Інструкції, не свідчить про відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, оскільки такий огляд може бути здійснено лікарем із застосуванням інших альтернативних методів, які дозволяють встановити наявність алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене вище, відібрання у ОСОБА_1 для дослідження біологічного середовища на стан алкогольного сп`яніння виключно крові, без згоди останнього на це, є порушенням його конституційних прав.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

Апеляційного суду О.П. Васильєв