Справа № 466/4350/19 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 33/811/885/19 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 червня 2019 року, -

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника правопорушника - адвоката Прокоп Ю.Р.,

встановив:

цією постановою відмовлено в задоволенні клопотання голови Парафіяльної Ради Релігійної громади святих апостолів Петра і Павла м. Жовкви ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст. 21 КУпАП.

Визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 384,20 грн. судового збору.

Згідно постанови судді 26 травня 2019 року о 22:13 год. у м. Львові по вул. Варшавській, 54, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Tourneo Connect», номерний знак « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат тесту 0,98 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що суд не з`ясував наявність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, його сімейний та фінансовий (матеріальний) стан, а також чи було роз`яснено йому право на правову допомогу захисника, чи не вчинявся тиск на нього при підписанні протоколу.

Наголошує, що суд І інстанції спрощено підійшов до розгляду клопотання в порядку ст. 21 КУпАП; не викликав та не допитав свідків, які зазначені у протоколі.

Звертає увагу на те, що постанову отримав 27 червня 2019 року.

Просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 20 червня 2019 року та скасувати таку і прийняти нову постанову, якою задоволити клопотання Релігійної громади святих апостолів Петра і Павла м. Жовкви від 17 червня 2019 року в порядку ст. 21 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника - адвоката Прокоп Ю.Р., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі і апеляційний суд вважає безпідставними покликання правопорушника ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду.

Висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: роздруківкою тесту з даними перевірки на стан алкогольного сп`яніння з допомогою приладу «Drager» за результатом якої, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становить 0,98 ‰ (а.с.1), протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №158033 від 26 травня 2019 року (а.с.2), письмовими поясненнями свідків (а.с.4,5), відеозаписом, актом огляду на стан сп`яніння (а.с.6).

Що стосується клопотання про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд Релігійної громади святих апостолів Петра і Павла , то таке, на думку апеляційного суду, не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч.1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Виходячи з наведеного та з огляду на характер вчиненого адміністративного правопорушення, можливі наслідки керування транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, в стані алкогольного сп`янінн, особи правопорушника, який себе винним не визнав, а отже не розкаюється у вчиненому, також зважаючи на мету застосування адміністративного стягнення, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для передачі матеріалів на розгляд релігійної громади.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.