Номер провадження: 33/813/154/19
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

МЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

секретаря - Маслова Р.Ю.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - Портного Миколи Івановича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Портного Миколи Івановича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців (а.с.14-15).

Відповідно до вищевказаної постанови 22 вересня 2018 року близько 15 год. 20 хвил. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки FORD Mustang, р/н НОМЕР_1, за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 98, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки Mercedes S 320, р/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ОСОБА_2 вимог п.п.12.1, 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Зазначеними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.14-15).

На судове рішення захисник Портний М.І. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 грн.

При цьому, посилається на те, що:

-ОСОБА_2 не отримував повістки про виклик до суду;

-судом накладено необґрунтовано велике стягнення на апелянта;

-ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю, пов'язаною саме з використанням транспортного засобу, має на вихованні двох неповнолітніх дітей, яких він кожного дня завозить до школи і забирає, та батьків похилого віку, яким потрібен догляд;

-вину свою визнає, таке правопорушення в нього вперше в житті.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник Портний М.І. підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився. Згідно ст.268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності, оскільки двічі був сповіщений про час, дату та місце слухання справи. Про причини своєї неявки суд не повідомили (а.с.33, 41).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визначені ст.34 КУпАП, до яких зокрема відноситься: щире розкаяння винного; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Крім того, орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом'якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, дослідивши, докази по справі, а саме, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 283685 від 22 вересня 2018 року, схему місця ДТП, а також пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 підтвердив, а також не оспорював в апеляційній скарзі.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_2 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за якою підлягає адміністративна відповідальність.

Однак, при накладенні стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст.ст.22, 23 та 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують відповідальність.

Зокрема, судом не прийнято до уваги, що ОСОБА_2 вину в скоєнні адміністративного правопорушення визнає, що в апеляційній скарзі та суді апеляційної інстанції також підтвердив, кається у скоєному, таке правопорушення трапилося вперше в житті, відсутні тілесні ушкодження учасників ДТП.

Також ОСОБА_2 та його захисник посилаються на те, що ОСОБА_2 займається підприємницькою діяльністю, пов'язаною саме з використанням транспортного засобу, тому наявність права керування є для нього життєво необхідним. Має піклуватися за батьками похилого віку, яким необхідний догляд.

На підтвердження вищевказаного, надали суду апеляційної інстанції наступні документи:

-довідку Департаменту патрульної поліції УПП в Одеській області №32а/з/41/13/04/03-19 від 06 лютого 19 року, згідно якого ОСОБА_2 не притягувався повторно протягом року за вчинення однорідного правопорушення (а.с.42);

-наказ №1-к від 27 червня 2016 року, згідно якого ОСОБА_2 виконує обов'язки директора ПП «КНТ «ДОМТЕЛ» (а.с.43);

-копію випивки з історії хвороби №95 стосовно ОСОБА_5 (мати ОСОБА_2.), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КУ «Лиманська районна лікарня» з 09 по 15 січня 2019 року з діагнозом: фіброатерома лівого стегна (а.с.44).

Апеляційним судом також встановлено, що в момент ДТП ОСОБА_2 не перебував в стані сп'яніння, місце події не залишив та не намагався уникнути відповідальності за скоєне.

При цьому, обставин, передбачених ст.35 КУпАП, такими, що обтяжують відповідальність, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, вважаю необхідним при накладенні адміністративного стягнення врахувати у відповідності до ст.ст.33, 34 КУпАП обставини, що пом'якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а визначене в постанові суду адміністративне стягнення зміні на менш суворе, а саме, на штраф у розмірі 340 грн.

Таке стягнення буде необхідним й достатнім для його виправлення, виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.33, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Портного Миколи Івановича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 рокув частині накладання адміністративного стягнення змінити.

Накласти на ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду /підпис/ Г.Я.Колесніков

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я.Колесніков