ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу адвоката Кожевнікова Олександра Миколайовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює заступником директора з організаційної та патріотично-виховної роботи комунального підприємства «Муніципальна Варта» Дніпровської міської ради, інвалідом не являється, мешкає в АДРЕСА_1 , -

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою в изнано винуватим ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. в дохід Держави.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, відповідно до наказу № 11-к від 16.02.2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника директора з організаційної та патріотично-виховної роботи комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради. Згідно п.п. «а» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права віднесені до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного закону. Так, ОСОБА_1 , будучи заступником директора з організаційної та патріотично-виховної роботи комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради є суб`єктом відповідальності за обмеження та вимоги встановлені Законом України «Про запобігання корупції». Посада ОСОБА_1 не віднесена до посад осіб, які згідно зі статтею 50 Закону займають відповідальне та особливо відповідальне становище і останній набув обов`язку електронного декларування з 01.01.2017 року. Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, здійсненому 25.06.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 опублікував щорічну декларацію за 2018 рік - 17.05.2019 року об 11 годині 14 хвилин.

Таким чином, ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 року № 2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, перебуваючи за місцем роботи, маючи відповідну технічну можливість, шляхом вчинення відповідних дій спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, без поважних причин, несвоєчасно, тобто 17.05.2019 року, поза межами терміну подачі декларації (до 01.04.2019 року), подав щорічну декларацію за 2018 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Кожевніков О.М. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що протокол № 1284 від 09.07.2019 року не відповідає вимогам закону та складений з суттєвими порушеннями, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Йому не надходило повідомлення про проведення перевірки відносно нього з приводу несвоєчасного подання декларації. Вважає, що протокол складений не уповноваженою на те особою без достатніх підстав. При цьому ним не було отримано жодних повідомлень та листів від НАЗК з питань несвоєчасного подання декларації та будь-які пояснення по вищевказаному питанню ним не надавались. Крім цього в протоколі не викладена суб`єктивна сторона правопорушення, а саме не зазначено його ставлення до вчиненого діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, без розкриття сутності цього правопорушення. Крім цього, умислу на вчинення правопорушення у нього не було, оскільки його не було проінформовано не тільки про те, що він належить до суб`єктів декларування, що закріплено ч. 2 ст. 49 ЗУ «Про запобігання корупції» та реальних роз`яснень щодо заповнення ним декларації не проводилось ні НАЗК, ні Центральними органами виконавчої влади, ні уповноваженими особами КП «Муніципальна варта».

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Кожевніков О.М. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймають участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка.

Згідно копії наказу № 11-к від 16.02.2018 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу з 19 лютого 2018 року на посаду заступника директора з організаційної та патріотично-виховної роботи комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради.

Згідно копії посадової інструкції заступника директора з організаційної та патріотично-виховної роботи комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради він відноситься до категорії керівників підприємства і знання посадової інструкції є для нього обов`язковим. При цьому, у своїй діяльності він має керуватися чинним законодавством України, статутом підприємства тощо. Тобто, ОСОБА_1 було відомо про те, що він обіймає посаду керівника, який наділений організаційно-розпорядчими функціями в юридичній особі публічного права.

Вказане підтверджується тим, що Рішенням № 3 Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 року затверджено «Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», відповідно до якого під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. ОСОБА_1 наділений організаційно-розпорядчими функціями, а відтак згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є посадовою особою юридичної особи публічного права, а отже є суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення № 1284 від 09.07.2019 року за яким, ОСОБА_1 без поважних причин, несвоєчасно, тобто 17.05.2019 року, поза межами терміну подачі декларації (до 01.04.2019 року), подав щорічну декларацію за 2018 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, містить відомості, які знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, даний протокол, як доказ у справі, складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, але відмовився отримати другий примірник, про що свідчать підписи свідків в протоколі.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги захисника Кохановського С.М. про те, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід враховувати, зокрема те, що суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності, а оскільки ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію через необережність, його не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є безпідставними з огляду на наступне.

Ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування , що передбачає, як дію так і бездіяльність.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Отже, КУпАП передбачає лише дві форми вини умисел або необережність.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у нього був відсутній умисел не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказане правопорушення можу бути вчинено як умисно, так і з необережності.

Крім того, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він був обізнаний щодо алгоритму подання електронних декларацій, враховуючи його попередній досвід їх подання, а тому не міг не знати, що він є суб`єктом декларування, оскільки був ознайомлений зі своєю посадовою інструкцією. Таким чином, з досліджених доказів слідує, що у ОСОБА_1 в період з 01.01.2019 по 31.03.2019 не було жодних об`єктивних перешкод своєчасно подати щорічну декларацію за 2018 рік, що є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги є не суттєвими, не спростовують факту вчинення особою адміністративного правопорушення, мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Кожевнікова Олександра Миколайовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун