Справа № 302/115/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24.01.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка притягнута до відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Бойка Б.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що скаладає суму 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік..

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 22.01.2018 о 21 год. 30 хв. в смт. Міжгір'я, по вул. Хустській керував транспортним засобом марки «HYUNDAI Tucson», н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимогу п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтував поясненнями ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 висновком та актом медичного огляду, які у своїй сукупності стверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння та належними доказами не доведено вказане. Вважає, що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, передбачений Інструкцією та вимогами ст. 266 КУпАП, а тому такий огляд слід вважати недійсним. В медичному закладі, при проходженні огляду, було використано невідомий технічний засіб, без відповідного сертифікату та йому не було роз'яснення порядок застосування такого. Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про доведеність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доповненні до апеляційної скарги зазначає про порушення працівниками поліції вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, направлення матеріалів до суду першої інстанції без належних доказів, які б підтверджували його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, вказує про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, не роз`яснення йому права на захист, витребування доказів за власною ініціативою без заявлення клопотання, допит у якості свідків працівників поліції, які є зацікавленими особами, як і лікаря, який проводив огляд з порушенням процедури, що свідчить про обвинувальний ухил. Крім того, вважає, що при складанні протоколу допущена фальсифікація, оскільки у висновку лікаря та акті медичного огляду його підписів про отримання цих документів немає, оскільки підписи які там наявні, йому не належать. В суді також лікар ОСОБА_3 не змогла підтвердити, що вручила йому висновок. Вважає, що суд допустив порушення вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП, так як не з`ясував усі фактичні обставини, оцінку доказам дав невірну, розглянувши справу однобічно.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_6 в підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Убачається, що вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не може бути беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Процедура та порядок огляду на стан сп'яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що такий порядок було дотримано та що матеріалами справи доведено достатніми доказами склад правопорушення.

Так, у справі відсутні докази того, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на місці зупинки, очевидців події не було, про таких і не вказано у протоколі чи доданих до нього, матеріалах. Отже, процедура огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння відповідно до положень ст. 266 КУпАП не дотримана.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВСУ та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої у МінЮсті України 11.11.2015 за № 1413/27858, зокрема, п. 9. Використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Перелік та види газоаналізаторів, які застосовуються для виявлення стану алкогольного сп`яніння, визначені наказом МВСУ від 01.03.2010 № 33, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 березня 2010 року за N 262/17557, зокрема, газоаналізатор "AlcoQuant 6020", газоаналізатор "Alcotest 6510", газоаналізатор "Alcotest 6810"; газоаналізатор "Alcotest 7410 Plus com", прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, "Алконт 01".

У акті медичного освідування на підставі якого складений висновок, та на який зіслався суд першої інстанції, не вказано конкретно який саме вимірювальний прилад, чи обладнання, його повірка, були використані лікарем.

Як ствердив апеляційному суду ОСОБА_1, він керував транспортним засобом без переднього номерного знаку, якого поставив на лобове скло, оскільки такий відвалився, що й стало причиною його зупинки. Йому відразу сказали їхати на освідування у лікарню, що й зробив, оскільки був впевнений у собі, так як спиртне вживав день назад і то лише рюмку коньяку. У лікарні йому толком нічого не пояснили, про те, який саме результат освідування та що цей результат свідчить про стан сп`яніння, також і йому не роз`яснили, що він вправі його оспорити. Висновок лікаря він не підписував, а підпис, який стоїть від його імені, йому не належить, що видно неозброєним оком. У протоколі про адміністративне правопорушення він вказав, що не вживав спиртного, а отже і не був у стані сп`яніння. Про ці обставини пояснював суду першої інстанції, але суд надав перевагу поясненням працівників поліції та лікаря ОСОБА_3, які є зацікавленими особами. Між тим, у суді він вини не визнавав, стверджував, що вчорашнього дня спожив рюмку коньяку, а тому викладене у постанові його пояснення не відповідає дійсності.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції всебічно докази у справі не перевірив та не дав їм належної оцінки.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 22.01.2018 о 21 год. 55 хв. - о 21 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував у смт. Міжгір`я по вул. Хустській, автомобілем «HYUNDAI Tucson», н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимогу п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, що підтверджується висновком медичного огляду.

Згідно висновку медичного огляду від 22.01.2018 за № 150, зазначено, що водій направлений на огляд о 21.46 год., час огляду також є 21 год. 46 хв., про що і відображено в Акті медичного освідування, який був витребуваний судом першої інстанції.

Разом з тим, у даному акті не міститься час обстеження водія, номер спеціального технічного засобу та характеристика його, дата останньої повірки, не відображено чи проводилося обстеження через 20 хв. ( графа 18). Тобто, даний акт не містить заповнення усіх реквізитів, передбачених у ньому, а ті, що є наявні, ставлять під сумнів дійсність проведення процедури освідування та її результатів.

Зазначене дає підстави вважати, що водій ОСОБА_1 не був обізнаний про результат освідування. А з огляду на те, що водія не відсторонили від подальшого керування транспортним засобом, пояснення апелянта ОСОБА_1 апеляційний суд вважає правдивими. Окрім того, його пояснення не суперечать поясненням працівників поліції щодо підстав зупинки та процедури освідування. Також у постанові суду першої інстанції не відображено, чи пропонували поліцейські пройти водію огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та чим ці обставини підтверджуються, немає відомостей, що він відсторонений від керування транспортним засобом( відеофіксації події здійснено не було).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що була порушена процедура огляду на стан сп`яніння, передбачена ст. 266 КУпАП, як і складання відповідних документів лікарем під час проведення огляду на стан сп`яніння, що ставить під сумнів перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а відтак і складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання суду на пояснення поліцейських та лікаря, як такі, що доводять вину особи, апеляційний суд вважає необгрунтованим.

Оскільки матеріали справи не містять переконливих доказів того, що ОСОБА_1. керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, підстав вважати, що наявний склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, немає. Тому оскаржувана постанова як необгрунтована підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2018 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП -скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відстутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: