ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/22597/18

Пров. №3/766/267/19

07 лютого 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корольчук Н.В.

за участю:

секретаря: Філіпенко І.О.

захисника: ОСОБА_1

особи, яка

притягається до відповідальності: ОСОБА_2

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

в с т а н о в и в:

В протоколі №0006351 від 09.11.2018 року, складеного стосовно ОСОБА_2, зазначено, що 09.11.2018 року о 08:30 в м. Херсоні, ОСОБА_2 на автомобілі Geely н.з. ВТ6248АХ надавав послуги з перевезення пасажирів без державної реєстрації, як субєкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження цього виду діяльності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що підприємницькою діяльністю не займається. Зазначив, що колись працював в таксі, з того часу у нього залишився ліхтар, який він поставив на дах машини з надписом «Продам» у якості інформації про продаж цього автомобіля. Пасажирів в машині на момент складання протоколу не було.

До протоколу №0006351 від 09.11.2018 року, на підтвердження вини ОСОБА_2 додано наступні докази:

фото-копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Geely з реєстраційним номером ВТ6248АХ;

- фото-копію полісу страхування №АМ/6660762;

Оцінюючи наведені докази, суд вважає, що посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 був зроблений передчасний висновок про наявність в діях останнього ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, з огляду на наступне.

Так, частиною 1 ст. 164 КУпАП встановлена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, однією з обовязкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Господарського кодексу України субєкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

Частиною 2 ст. 55 Господарського кодексу України визначено, що субєктами господарювання є, серед іншого, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 р. згідно ст. 3 поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Статтею 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 р. визначено перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню. Так, ліцензуванню, серед іншого, підлягає перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

З розяснень, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25.04.20003 р. «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» вбачається, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо, самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, аналіз викладеного дає підстави дійти висновку, що систематичною вважається діяльність у разі, коли подібні дії, а саме: надання послуг по перевозці пасажирів здійснюються протягом календарного року більше трьох разів. У такому випадку громадяни зобовязані зареєструватися як субєкти підприємництва та отримати відповідну ліцензію на здійснення такого виду господарської діяльності. В протилежному випадку настає відповідальність за ч. 1 ст.164 КУпАП.

Досліджені судом докази не дають можливості дійти беззаперечного висновку про те, що ОСОБА_2 здійснювалась господарська діяльність, оскільки кількість фактів перевезення пасажирів протягом календарного року встановлена не була. Жоден пасажир, яким було отримано від ОСОБА_2 послуги з перевезення, встановлений і допитаний не був. Відомостей про відсутність у ОСОБА_2 реєстрації як фізичної особи підприємця, в ході оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення від відповідних органів, у розпорядженні яких відповідно до положень законодавства наявні такі відомості, не отримано.

Отже, можна зробити висновок про те, що відсутні обєктивні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність в розумінні ст. 42 Господарського кодексу України.

Одного факту наявності ліхтаря на даху транспортного засобу недостатньо для того, щоб дійти висновку про здійснення господарської діяльності ОСОБА_2 за відсутності дозвільних документів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних на підтвердження того, що ОСОБА_2 здійснював самостійну, ініціативну, систематичну діяльність з надання послуг по перевезенню пасажирів, а тому не знайшов свого підтвердження той факт, ОСОБА_2 є субєктом господарювання.

Інших доказів на підтвердження фактів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі шляхом допиту особи, що склала протокол, здобуто не було. При цьому, з метою всебічного, повного та обєктивного зясування обставин справи судом вжито вичерпних заходів щодо забезпечення явки та допиту у судовому засіданні особи, що склала протокол (шляхом направлення викликів за місцем роботи), проте зазначена особа у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, а з наданих доказів такий висновок зробити неможливо.

За таких обставин, всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення необхідно тлумачити на його користь. Тому вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, 284, КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 164 КУпАП України у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Корольчук Н.В.