Справа № 369/6526/19 Головуючий у І інстанції Лисенко В.В.
Провадження № 33/824/2944/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 26 » вересня2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника Денисенка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він11.05.2019 р. близько 2 год. 25 хв. в м.Боярка, по вул.Магістральна, 115, Київської обл., керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яку просив скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що розгляд справи було здійснено без повного та всебічного дослідження всіх обставин, висновки суду ґрунтуються на сумнівних та недопустимих доказах і суперечать положенням ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апелянт зазначив, що від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» не відмовлявся, оскільки працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів, а направили відразу до медичного закладу, що, на його думку, свідчить про недотримання встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того, на думку апелянта, пояснення свідків та протокол про адміністративне правопорушення не є належними та допустимими доказами, так як свідки не були присутні під час пропонування йому працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Денисенка І.М., які підтримали апеляційну скаргу, не заперечували проти завершення розгляду справи у відсутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд вважає, що воно підлягає задоволенню з врахуванням того, що первісна апеляційна скарга подана в строки, передбачені ст.294 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, є необґрунтованими.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у справі доказами і є обґрунтованим.

Так винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 058503, згідно якого ОСОБА_1 11.05.2019 р. близько 2 год. 25 хв. в м.Боярка, по вул.Магістральна, 115 Київської обл., керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України( а.с.1); поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився ( а.с.3-4); актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу( а.с.2); показаннями самого ОСОБА_1 в суді 1 інстанції згідно яких він вину свою у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння визнав, обставин зазначених у протоколі про адмінправопорушення не заперечував; іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не надано, натомість згідно показань ОСОБА_1 в судовому засіданні він вину свою у вчиненні вказаного правопорушення визнав.

Доводи апеляційної скарги про порушення вимог ч.3 ст.266 КУпАП та порядку огляду ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що йому не було запропоновано пройти огляд за допомогою »Драйгера» і від такого огляду він не відмовлявся, є необґрунтованими, оскільки не підтверджені будь-якими об`єктивними доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що відмова від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння відбулася за відсутності свідків, є надуманими, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно яких в їх присутності водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився ( а.с.3-4).

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За таких обставин постанова судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 3 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 3 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ______________________