Справа № 359/4961/19 Головуючий в суді І інстанції - Кабанячий Ю.В.
Провадження № 33/824/3346/2019 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Решнюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер не встановлений, посвідчення водія серії НОМЕР_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 27.05.2019 о 19 год. 30 хв. в с. Гора, Бориспільського району по вул. Бориспіль-7 ДПМА «Бориспіль», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України, в зв`язку з чим дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2019 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 06 серпня 2019 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він не визнає свою провину, оскільки під час складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП останній не перебував за кермом, автомобіль був припаркований, та він чекав на пасажирському сидінні, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за що відносно ОСОБА_1 складали протокол йому не зрозуміло, однак, суд позбавив останнього можливості захищати його інтереси у судовому засіданні.

Також, апелянт зазначає, що працівники поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, склали його з грубим порушенням, однак, суддя не дослідив матеріали справи, не надав їм оцінки та розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, пояснення захисника Решнюка А.В., який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В силу ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Так, у вину ОСОБА_1 було поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Із таким обвинувачення погодився суддя місцевого суду, визнавши його доведеним. Однак такий висновок не ґрунтується на зібраних у справі доказах і погодитись із ним не можливо.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Однак, вимог цих нормативних документів у ході фіксації поліцейськими вчиненого адміністративного правопорушення дотримано не було.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що висновок судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, матеріали справи указують на те, що працівники поліції безпосередньо не виявили ОСОБА_1 під час керування ним транспортним засобом.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, 27.05.2019 о 19 год. 30 хв. в с. Гора, Бориспільського району по вул. Бориспіль-7 ДПМА «Бориспіль», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. ПДР України, в зв`язку з чим дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, у відповідності до наданих в суді апеляційної інстанції пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він 27.05.2019 близько 19 год. 30 хв. перебував в с. Гора, Бориспільського району по вул. Бориспіль-7 ДПМА «Бориспіль» у зв`язку з тим, що останній надає послуги з перевезення пасажирів. Його автомобіль знаходився в нерухомому стані, був припракований на узбіччі. В подальшому, до нього звернулися працівники патрульної поліції, стосовно того, що його автомобіль був запаркований у забороненому місці. Після чого, працівниками поліції було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення водієм ОСОБА_1 ч.1 ст.122 КУпАП. В подальшому, у працівників поліції виникла підозра про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, і на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, оскільки він не керував транспортним засобом.

Дані пояснення водія ОСОБА_1 підтверджуються наявною у матеріалах провадження копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №750277, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Також, у судовому засіданні під час апеляційного розгляду досліджено відеозапис, на якому зафіксовано процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN» ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Із даного відеозапису не вбачається того, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та перебував за кермом вказаного автомобіля.

Наведене указує на недоведеність того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, маючи при цьому ознаки наркотичного сп`яніння, що давало би підстави для притягнення його до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що в свою чергу указує на недоведеність наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду уваги не звернув, належним чином не перевірив обставини справи, які мають суттєве значення для її повного та об`єктивного розгляду, унаслідок чого дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що суддею місцевого суду не були дотримані вимоги ст.ст.245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин справи, до того ж за результатами апеляційного розгляду висновки судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи положення ст.62 Конституції України, за змістом яких усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, аналізуючи указані докази, досліджені в судовому засіданні під час апеляційного розгляду вважаю, що пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції щодо факту керування останнім транспортним засобом, не були спростовані наявними у справі доказами та заслуговують на увагу.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасуванню з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповіді дальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко