П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2019 Справа №607/27176/19
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера

за статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2019 року уповноважено особою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 260512 щодо ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП , в якому зафіксовано, що він, 02 листопада 2019 року о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Crafter», р.н. НОМЕР_1 , вулицею С.Будного, у м. Тернополі, в порушення пунктів 2.3 (б), 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР), не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не врахував безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив виїзд, керованого ним транспортного засобу, за межі проїзної частини дороги із подальшим наїздом на дерево та кущі. Внаслідок ДТП транспортний засіб «Volkswagen Crafter», р.н. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження.

Окрім цього, 20 листопада 2019 року уповноважено особою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 260514 щодо ОСОБА_1 за статтею 122-4 КУпАП , в якому зафіксовано, що він, 02 листопада 2019 року о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Crafter», р.н. НОМЕР_1 , вулицею С.Будного, у м. Тернополі, в порушення пункту 2.10 (а) ПДР, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Вказав, що викладені у протоколах обставини відповідають дійсності, однак він вважає, що притягати його до відповідальності не слід, оскільки шкода завдана лише його майну.

Згідно частини 1 ст. 9 КУпАПправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАПпередбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАПвстановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП визначено, що адміністративним проступком є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З диспозиції вказаної правової норми вбачається, що однією із обов`язкових умов, яка входить до об`єктивної сторони зазначеного проступку є, зокрема, пошкодження «транспортних засобів». Тобто не лише того транспортного засобу, яким керував сам правопорушник, а й будь-якого іншого.

Як уже зазначалось вище у вину ОСОБА_1 ставиться порушення Правил дорожнього руху, що спричинило наїзд на дерево та кущі.

Єдиним транспортним засобом, за участі якого відбулась подія був автомобіль, яким керував сам ОСОБА_1 . Отже пошкодження «транспортних засобів», в розумінні статті 124 КУпАП, не відбулось.

Окрім цього, у адміністративних матеріалах немає жодного доказу, котрий свідчив би про те, що внаслідок зазначеного події дерево чи кущі отримали будь-які пошкодження, а тому суддя вважає, що вони відсутні.

З аналогічних міркувань, тобто за відсутності доказового забезпечення, суддею не встановлено пошкодження вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За даних обставин суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Щодо провадження у адміністративній справі за статтею 122-4 КУпАП, то і вона підлягає закриттю з наступних міркувань.

Адміністративним проступком, визначеним статтею 122-4 КУпАП є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Дорожньо-транспортна пригода, відповідно до ПДР, це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Оскільки суддею не встановлено того, що внаслідок зіткнення автомобіля, яким керував ОСОБА_1 з деревом та кущами, мав місце факт загибелі або поранення людей чи завдання матеріальних збитків, в розумінні статті 124 КУпАП, говорити про наявність дорожньо-транспортної пригоди не приходиться.

Відсутність дорожньо-транспортної пригоди виключає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

Керуючись статтями 122-4, 124, 221, 276, 277, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за статтями 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка